Тесоректът се пробуди.
Намира се на малък, човешки свят.
Те се възползват от силата му,
но нашият съюзник ще им го отнеме.
Готов е да замине
и нашата армия - читари - ще го последват.
Вселената ще бъде в наши ръце.
Какво могат да сторят хората, освен да горят?
Целият персонал да се подготви за евакуация.
Колко зле е положението? - Там е проблемът, не знаем.
Селвиг засече повишено отделяне на енергия от тесоректа.
НАСА не е разрешила да се извършват тестове.
Дори не е бил в стаята. - Само ли се е включило?
Изключваме го, започнахме евакуация. - Колко време ще отнеме?
До половин час ще бъдем готови. - Дано.
Евакуацията може да е безполезна. - Да му кажем да заспива?
Не удържим ли енергията от него, може да няма къде да се скрием.
Погрижи се за превоза на прототипите. - Сър, това ли е най-важното...
Докато светът не спре да се върти, ще се държим както обикновено.
Прототипите от фаза две да се натоварят на камион.
Да, сър. Последвайте ме.
Казвайте, докторе. - Директоре.
Знаем ли нещо конкретно?
Тесоректът се държи странно. - Много смешно.
Ни най-малко е забавно. Не само е активен, а се държи странно.
Спряхте ли захранването?
Това е източник на енергия, сам се зарежда. Достигне ли пик...
Подготвен сте за извличане на енергия от космоса.
Само че сме далеч от финалната права, като в момента излъчва радиация.
Безвредна е, само малко гама-радиация.
Няма как да не е опасно. Къде е агент Бартън?
Ястребово око? Както винаги, в гнездото си.
Агент Бартън, докладвай.
Казах ти да наблюдаваш нещата. - Виждам по-добре отдалеч.
Знаеш ли какво задейства тесоректа? - Докторе, нивата отново се покачват.
Никой не е влизал. Селвиг е чист. Не са общували с никого.
Нищо не е пипано от тази страна. - "От тази страна"?
Кубът е врата до другия край на космоса.
Вратите се отварят и от двете страни. - По дяволите.
Господине, моля, свалете копието.
Имаш сърце.
Недей. Все още ми трябва. - Да не усложняваме нещата.
Налага се. Затова съм дошъл.
Аз съм Локи от Асгард.
Натоварен съм с велика задача. - Локи, братът на Тор.
Нямаме проблем с твоите хора.
Мравката също няма проблем с ботуша.
Ще ни стъпчеш ли? - Дошъл съм с големи планове.
Смятам да освободя света. - От какво?
От свободата. Тя е най-голямата лъжа.
Щом го приемете в сърцата си...
...ще опознаете спокойствието и мира.
Като казваш "мир", визираш точно обратното.
Директор Фюри нарочно ни бави, целият комплекс ще се взриви.
Смята да ни зарови под развалините.
Това и ще сторя. - Прав е.
Порталът се разпада. Имаме около 2 минути.
Да не се бавим тогава.
Тези коли ни трябват.
Кой е този? - Не ми споменаха.
Хил, чуваш ли ме? Бартън ни предаде!
Тесоректът е у тях, забави ги.
Вървете! Оставете всичко!
Горе всички са евакуирани, трябва да тръгваме.
Директор Фюри, чувате ли ме?
Тесоректът е във вражески ръце, имам ранени хора. Хил?
Доста хора останаха под развалините, не знам колко са живите.
Всички, които не участват в спасителната операция,
да търсят куфарчето. Колсън, връщай се в базата.
Тревога седмо ниво. От този момент сме във война.
Какво да правим?
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
О Т М Ъ С Т И Т Е Л И Т Е
Превод и субтитри: Pandora, Владислав Владев и technoboy
Не така очаквах да премине вечерта.
Знам какво очаквахте. Така е по-добре, повярвайте.
За кого работиш? Лерментов?
Спомена ли ти какво ми дължи?
Какво се случи с нашия товар?
Мислех, че генерал Чалаков отговаря за износа.
Той е просто куриер, прикритие.
Остарялата ти информация те подведе.
Известната Черна вдовица...
се оказа само поредното красиво лице.
Наистина ли мислите, че съм красива?
Кажи на Лерментов, че не ми трябват танкове.
Също така му предай, че...
Най-добре ще е да си записваш.
Да?
Нея търсят.
Слушай ме внимателно... - Вие сте на Силески 114, 3-ти етаж.
Разполагаме с F-22 на 8 км от мястото.
Дай телефона на жената, иначе ще те взривя, преди да избягаш.
Трябваш ни. - Шегуваш ли се? Работя.
Това е по-важно. - По средата на разпит съм
и този кретен си казва всичко. - Нищо не съм й казал.
Не можеш да ме изтеглиш сега... - Наташа.
Хванаха Бартън.
Изчакай малко.
Къде е Бартън? - Не знаем.
Но е жив? - Така мислим.
Ще ти разкажа, като дойдеш, но първо говори с грамадния.
Знаеш, че Старк не ми вярва.
Аз ще се погрижа за Старк, а ти - за грамадния.
Боже мой.
Не влизай! - Коя си ти?
Махай се, тук върлува болест!
Лекар ли сте? Баща ми е болен.
Има треска и издава звуци, но не отваря очи.
По-бавно. - Баща ми...
Като тях ли е?
Моля ви.
Трябваше да искам да ми платят предварително.
За човек, който трябва да избягва стреса, сте избрал неподходящо място.
Тайната не е в избягването на стреса. - В кое тогава? В йогата ли?
Заведе ме в покрайнините на града. Умен ход.
Сигурно мястото е обкръжено?
Само ние двамата сме.
Момиченцето също ли е шпионин? Толкова отрано ли ги взимат?
Мен да. - Коя си ти?
Наташа Романоф.
Тук си, за да ме убиеш ли? Няма да бъде от полза за никой.
Разбира се, че не, представлявам ЩИТ.
ЩИТ. Как ме намерихте?
Не сме ви губили от поглед, само стояхме на разстояние,
дори на няколко пъти отклонявахме други заинтересовани от вас.
Защо? - Ник Фюри ви вярва,
а сега имаме нужда от вас.
Ами ако откажа? - Ще ви убедя.
Ако другият откаже?
Повече от година не сте имал проблем, не ще искате да развалите рекорда си.
Невинаги става това, което искам.
Съществува риск от глобална катастрофа.
Избягвам такива ситуации. - Това е тесоректът.
Притежава силата да унищожи планетата.
Фюри да не иска да го глътна? - Не, да го намерите. Откраднаха го.
Гама-радиацията, която излъчва, е прекалено слаба, за да я проследим.
Никой друг не познава тази радиация по-добре от вас,
иначе щях да съм при него.
Значи не преследва чудовището? - Поне аз така знам.
Всичко ли ти казва?
Нуждае се от вас. - Да, в клетка.
Никой няма да... - Спри да ме лъжеш!
Извинявай, държах се гадно, но исках да видя реакцията ти.
Нека го направим по лесния начин - ти няма да използваш оръжието
и приятелят ми няма да оставя трупове.
Съгласна ли си, Наташа?
Свободно. Всичко е наред.
Нали уж бяхме само двамата?
Държите сили, които не можете да контролирате, директоре.
Участвал ли сте във война? В битка?
Да сте чувствал, че контролирате ситуацията?
Казвате, че този асгард е обявил война на планетата?
Не просто асгард, а Локи.
Надали действа сам. Ами брат му?
Според информацията ни Тор не е враг, но е в друг свят, не може да помогне.
Съсредоточете се над втора фаза. Предназначена е именно...
Не е завършена, а врагът вече е тук.
Трябва ни екип. - Операция "Отмъстители" е прекратена.
Не е заради тях. - Виждали сме списъка.
Имате най-голямата охранителна мрежа,
а оставяте съдбата ни в ръцете на изроди?
Нищо не им оставям. Трябва ни екип за реагиране.
Те може да са изолирани и неуравновесени,
но вярвам, че с правилна насока могат да станат каквито са ни нужни.
Така ли мислите? - Войната не се печели с вяра.
Не, печели се от войници.
Няма достатъчно време. Ще го приземя във водата.
Няма да си сам. - Божичко.
Той още е жив.
Проблеми със съня ли? - Спах 70 години, стигат ми.
Тогава излез навън да празнуваш и да видиш света.
Когато заспах, светът беше във война.
Като се събудих, казаха, че сме спечелили,
но не казаха какво сме изгубили.
Направили сме доста грешки, някои от които доста наскоро.
Имате мисия за мен, сър? - Да.
Искате да ме приобщите пак към света? - Опитвам се да го спася.
Тайното оръжие на "Хидра".
Хауърд Старк го извади от океана, докато те търсеше.
Мислехме, че тесоректът е ключът към безгранична енергия.
Светът отчаяно се нуждае от това.
Кой го е откраднал? - Казва се Локи.
Не е местен. Ако ще участваш, ще те информирам за всичко.
Светът е станал по-странен, отколкото си мислиш.
Едва ли вече нещо би ме изненадало.
Обзалагам се на 10 долара, че грешиш.
В апартамента ти те чака доклад.
Ако знаеш нещо за тесоректа, ми кажи сега.
Трябваше да го оставите в океана.
Продължавай, всичко зависи от теб.
Изключи ли радиовръзката, за да не ни засичат?
Старк Тауър ще стане маяк на самоподдържаща се чиста енергия.
Стига дъговият реактор да работи. - Убеден съм. Включвай го.
Как изглежда? - Като Коледа, но в мой стил.
Трябва да организираш конференция за пред обществото.
Утре ще работя по следващите две сгради.
Пепър, наслади се на момента.
Ела и ще се насладя.
Господине, агент Колсън от ЩИТ е на телефона.
Няма ме. Наистина, навън съм.
Господине, той настоява. - Бъди мъж, Джарвис. Имам среща.
Стойностите са стабилни. Май.
Разбира се, нали аз го разработих. Което води до въпроса...
Какво е чувството да си гений? - Няма как да знам.
Всичко това е благодарение на теб.
Не, благодарение на сърцето ти е.
Ти също имаш заслуги. 12% от усилията по кулата са твои.
Дванадесет? - Може би 15%.
Дванадесет? - Буквално свърших тежката работа,
защото вдигах тежки неща. А проблемът със сигурността...
Ти си виновна. Личният ми асансьор. - Нашият асансьор.
Беше пълен с изпотени работници.
Сигурно деликатно ще трябва да платя за коментара за процентите.
Няма да ти се размине така леко. - На следващата сграда ще пише "Потс".
Я стига. - Защо не се обадиш на майка си?
Господине, телефонът. Протоколите ми бяха променени.
Г-н Старк, трябва да поговорим.
Свързахте се с копието на Тони Старк, оставете съобщение.
Спешно е. - Оставете спешно съобщение.
Пробив в сигурността. Ти си виновна!
Фил, влизай. - Фил?
Не мога да остана. - Първото му име е "агент".
Влизай, празнуваме. - Затова не може да остане.
Прегледайте това. - Не обичам да ми връчват неща.
Няма проблем, аз пък обичам. Дай да си ги разменим.
Благодаря.
Консултациите са между 8 и 17 всеки втори четвъртък.
Това не е консултация. - За Отмъстителите ли е?
Нищо не знам за тях. - Програмата беше спряна.
Дори не се класирах. - И това не знаех.
Явно съм избухлив, себичен и не работя добре с други хора.
Това вече го знаех. - Качествата вече не са важни.
Госпожице Потс. - Извини ме.
Мислех, че си прекарваме добре. - Като аз допринасям за това с 12%.
Изглежда сериозно, Фил трепери.
Откъде... Защо го наричаш Фил? - Какво е всичко това?
Това е... Това.
Тази вечер заминавам за столицата. - Утре.
Имаш голямо домашно. - Ами ако го приключа?
Ако го приключиш? Искаш да се видим, като приключиш?
Добре, тогава...
Честна сделка.
Работи неуморно.
Ще ме откараш ли до летището? - С удоволствие.
Чудесно. Тъкмо ще ми разкажеш за онази твоя челистка.
Премести се да живее в Портланд. - Наистина ли?
На 40 минути от базата сме.
Д-р Банър се е опитвал да репликира серума, който ми беше инжектиран?
Мнозина опитаха. Ти си първият супергерой.
Банър мислеше, че гама-радиацията ще отключи формулата на Ърскайн.
Не се е получило. - Така е.
Той е като Стивън Хокинг.
Много умен човек.
Да си призная, за мен е чест да се запознаем официално.
Виждал съм те. Донякъде. Гледах те, докато спеше.
Бях в стаята, след като те извадиха от леда и беше в безсъзнание.
За мен е чест да си на борда.
Дано съм подходящият човек. - Такъв си, със сигурност.
Направихме промени в униформата ти. Част от дизайна е мой.
Униформа? Райето и звездите не са ли старомодни?
Предвид всичко станало и това, което ни очаква,
хората ще се нуждаят от малко старомодност.
Читари вече са неспокойни. - Нека бъдат спокойни.
Ще ги поведа във велика битка. - Битка? Срещу нищожната Земя?
Може би не велика, ако сте толкова силни, колкото твърдите.
Съмняваш ли се в нас?
В него? Той сложи скиптъра в ръката ти.
Даде ти древни знания и нов смисъл в живота,
когато беше победен и изгонен.
Аз бях крал на Асгард, тронът бе по право мой. Предадоха ме.
Амбициите ти са нищожни. Детински желания.
Ще създадем по-голям и велик свят с тесоректа.
Той още не е у вас.
Не приемам ничии заплахи, но преди да отворя вратите
и вашите войски не бъдат под мое командване
то думите ти не значат нищо. - Ще получиш войната си, асгарде.
Ако се провалиш
и не получим тесоректа
няма да има свят, гола луна
или ледник, в който да не те намерим!
Мислиш си, че познаваш болката?
Ще те накараме да копнееш за нещо толкова сладко като болката.
Донеси екипировката на капитана. - Слушам, сър.
Агент Романоф, това е капитан Роджърс. - Госпожице.
Здравей. Викат те на мостика. - Ще се видим там.
Доста се говори за това как са те намерили в леда.
Колсън сигурно е на седмото небе.
Помоли ли те да му подпишеш картичките с твоя лик?
Картички? - Оригинални са, гордее се с тях.
Д-р Банър. - Здравей.
Чух, че ще дойдеш. - А аз чух, че можеш да намериш куба.
Само това ли се говори за мен? - Останалото не ме интересува.
Сигурно всичко това ти е доста странно.
Всъщност е позната обстановка. - Господа, да влезем вътре.
Ще ни бъде трудно да дишаме.
Подсигурете палубата.
Това подводница ли е?
Наистина ли искат да вляза в метален контейнер под водата?
Не, много по-лошо е.
Всички двигатели работят нормално.
Протоколите за спешни случаи на ЩИТ са задействани.
Стабилизирани сме, сър. - Чудесно, да изчезваме.
Включете отражателните панели.
Панелите са включени. - Господа...
Благодаря, че дойде, докторе. - А аз - че ме помолихте любезно.
Колко време ще остана тук? - Докато си върнем тесоректа.
Как върви търсенето?
Свързани сме с всяка безжична камера, телефони, лаптопи...
Свързани ли са със сателит, виждаме през тях.
Пак няма да успеем навреме. - Да ограничим търсенето.
До колко спектрометъра имате достъп? - Колкото съществуват.
Да се калибрират за гама-радиация и да ги сложат на покривите.
Ще напиша алгоритъм, така ще изключим някои места.
Къде мога да работя? - Романоф, покажи му лабораторията.
Ще ви хареса, има всякакви играчки.
Къде намери толкова хора? - ЩИТ имат доста врагове, докторе.
Това ли ти трябва? - Да, иридий.
Намира се в метеорити и формира антипротони.
Трудно се намира. - Особено ако ЩИТ знаят, че ти трябва.
Аз не знаех.
Тесоректът ми показа толкова много... Не е просто знания, а самата истина.
На теб какво ти показа, агент Бартън?
Следващата ми цел. - От какво ще се нуждаеш?
Трябва ми отвличане на вниманието и очна ябълка.
Стига да не е проблем. - Не се притеснявай.
Класическа колекция. Отне ми години, за да ги събера.
В почти идеално състояние. Само краищата...
Имаме 67% съвпадение. При втора проверка са 79%.
Местоположение? - Щутгарт, Германия. "Кьолнщрасе" 28.
Не се крие особено. - Капитане, обличайте униформата.
Коленичете пред мен.
Казах...
Коленичете!
Така не е ли по-лесно?
Това не е ли естественото ви положение?
Неизречената истина на човечеството е, че желаете да сте подчинени.
Свободата ви лишава от радостта на живота
и вие се побърквате да търсите власт и самоличност.
Вие сте създадени, за да бъдете управлявани.
Накрая вие винаги ще коленичите.
Не и пред хора като теб.
Няма други като мен. - Винаги ще има.
Погледнете го добре, това ще се случи и с вас.
Последния път, когато бях в Германия, един човек се мислеше за по-висш.
Не успяхме да се разберем. - Войникът.
Човек извън времето си. - А твоето вече свършва.
Локи, хвърли оръжието и се предай.
Коленичи. - Не и днес.
Този е навсякъде.
Агент Романоф, липсвах ли ти?
Радиокоманди - изключени
Да те видим, рогато добиче.
Мъдър ход.
Г-н Старк? - Капитане?
Спомена ли поне нещо? - Нито дума.
Доведете го в базата. Времето ни притиска.
Имам лошо предчувствие. - Че се предаде толкова лесно ли?
Напротив. Не удряше никак леко. - А ти си доста жилав за старче.
Какво си тренирал? Пилатес? - Моля?
Някои работи ти убягват. Пропуснал си това-онова,
докато си бил на ледена шушулка.
Фюри не спомена, че ще участваш. - Той не ти казва доста неща.
Откъде се появи тази буря?
Какво? Да не те е страх от бурята? - Не ми харесва какво ще последва.
Сега пък и този тип. - Друг асгард ли?
Наш съюзник ли е? - Няма значение, ще убие Локи.
А тесоректът ще бъде изгубен. - Нуждаем се от план, Старк.
Имам план и той е "атака".
Настанете се удобно, капитане. - Не мога да ви чакам.
Тези същества са легендарни, на практика се явяват богове.
Госпожице, Бог е само един и съм сигурен, че не се облича така.
Къде е тесоректът? - Ти също ми липсваше.
Не съм в настроение за игрички. - Защо ме освободи?
След като Биврьост бе унищожен, колко енергия бе нужна да дойдеш тук?
На скъпоценната си Земя.
Мислех, че си мъртъв.
Поне скърби ли? - Всички скърбяхме. Баща ни...
Твоят баща.
Не ти ли каза кои са истинските ми родители?
Отгледа ни заедно. Играехме и се биехме заедно.
Не помниш ли? - От това остана един спомен.
Да живея в сянката на твоето величие.
Помня как ме бутна в бездната, а тронът по право беше мой!
Отне ми света, който обичах, за да задоволиш жаждата си.
Земята е под моя закрила, Локи.
Да, справяш се просто чудесно.
Хората се избиват непрестанно, докато се правиш на загрижен.
Просто искам да ги управлявам. - Имаш се за нещо повече от тях ли?
Разбира се. - Пропускаш същината, братко.
Не заслужаваш да седнеш на трона.
Видях светове, за които не знаеш.
Аз израснах в своето изгнание, сине на Один.
Видях истинската сила на тесоректа... - Кой ти показа силата му?
Кой ще каже кой ще бъде крал? - Аз съм крал!
Не и тук! Дай ми тесоректа и се откажи от тази покварена мечта!
Прибери се у дома.
Тесоректът не е в мен.
Нужен ти е кубът да ме върнеш, само че го скрих неизвестно къде.
Чуй ме добре, братко... - Слушам те.
Повече да не си ме докоснал. - Тогава не ми вземай нещата.
Нямаш представа в какво се забъркваш.
Ще цитираме герой на Шекспир ли?
Майка ти знае ли, че си облякъл пердето й?
Не ти е по силите, тенекиени човеко. Локи ще бъде съден на Асгард.
Даде ли ни куба, целият е твой. Дотогава не ми се пречкай.
Турист.
Добре тогава.
Батериите заредени на 400%.
Какво ще кажеш за това?
Достатъчно!
Какво дириш на Земята? - Дошъл съм да спра Локи.
Докажи го, като свалиш чука.
Всъщност, обича да прави така...
Искаш да го пусна ли?
Приключихме ли?
В случай, ако не ти е ясно и се опиташ да избягаш.
Дори да одраскаш стъклото...
Ще полетиш 10 км право надолу в стоманен капан.
Схвана ли как работи? Мравка - ботуш.
Впечатляваш затвор. На практика не е правен за мен.
Създаден е за нещо, далеч по-силно от теб.
Така чух и аз. Безмозъчен звяр.
А се преструва, че е човек. Колко точно сте отчаяни?
Търсите помощ от подобни изчадия, за да се защитите?
Колко съм отчаян ли? Заплаши света ми с война.
Открадна нещо, което не е по силите ти.
Говориш за мир, а убиваш за удоволствие.
Направи ме доста отчаян човек. Вероятно не си доволен от това.
Изгаряш от ярост, че беше толкова близо.
Да имаш тесоректа, такава сила. Безгранична сила.
За какво?
Да я споделя с човечеството?
За да ми напомня какво представлява истинската сила?
Уведоми ме, когато "истинската сила" иска списание или нещо от сорта.
Не си му голям почитател, а? - Локи ще продължава да протака.
Какъв е планът му, Тор? - Локи разполага с армия - читари,
каквато Асгард и Земята не са виждали.
Възнамерява да я поведе срещу вас и така да завладее Земята.
В замяна ще им даде тесоректа. - Армия?
От космоса? - Ще си прави нов портал?
Заради това му е нужен Ерик Селвиг. - Селвиг?
Астрофизик е. - И мой приятел.
Локи го държи с някакво заклинание, както и друг наш агент.
Защо се предаде? Оттук няма как да води армията си.
Да се съсредоточим върху Локи. В главата му пълен хаос.
Не е с всичкия си. - Внимавай как говориш!
Може да се държи неразумно, но е асгард и мой брат.
Уби 80 души за два дни. - Осиновен е.
Сигурно става въпрос за оборудването. Иридий? За какво им е?
Стабилизатор е. Избери уикенд и ще те закарам до Портланд.
Иначе порталът ще се разруши, както стана в базата на ЩИТ.
Да не се обидиш, точка на пречупване. Замахът ти е добър.
Порталът трябва да е достатъчно широк и отворен колкото време иска Локи.
Вдигнете мачтата. Моля за вашето внимание.
Онзи там играе на "Галага". Мислеше си, че няма да забележа.
Как така Фюри ги държи под око? - Като се обърне.
Сигурно е изтощително.
С останалите елементи Бартън може да се сдобие съвсем лесно.
Основният компонент е енергиен източник.
С голяма енергийна наситеност. Нещо, което да подкара куба.
Откога стана експерт по термоядрена астрофизика?
Снощи. Прочетох записките на Селвиг и докладите за извличане на енергия.
Само аз ли ги прегледах? - Нужен му е определен източник.
Трябва да загрее куба до 120 млн келвина,
за да пробие бариерата на Кулумб.
Освен ако Селвиг не е открил как да стабилизира ефекта.
Успял ли е, може да преобразува всеки реактор в такъв за студен синтез.
Най-после някой говори на ясен език. Приятно ми е, д-р Банър.
Трудът ви върху сблъсъка между антиелектрони е неповторим.
Също така съм и голям фен как губите контрол и ставате зелено чудовище.
Благодаря ви. - Д-р Банър е тук да открие куба.
Надявах се да му помогнеш. - Пръчката може и да е магична,
но прилича на оръжията на "Хидра". - Несъмнено кубът я захранва.
С нея успя да превърне двама от хората ни в свои летящи маймуни.
Маймуни? Не разбирам... - Аз разбирам!
Схванах намека - "Магьосникът от Оз". - Ще започваме ли, докторе?
Последвай ме.
Излъчва енергия, подобна на тесоректа.
Ще отнеме седмици да анализираме данните.
Включим ли се към ядрото на главната система,
ще разполагаме с още 600 терафлопа. - А аз си взех само четка за зъби.
Непременно се отбий в Старк Тауър. Разполага с 10 етажа лаборатории.
Благодаря, но при последното си посещение... потроших Харлем.
Обещавам да не бъдеш изложен на стрес. Няма да ти поднасят изненади.
Нищо ли не усети? - Полудя ли?
Държиш го под контрол. Как става - джаз, бонго?
За теб всичко ли е шега? - Позна.
Да поставиш в опасност хората на кораба не е никак забавно.
Не исках да ви засегна, докторе. - Нямаше да се кача на борда,
ако не мога да се справя с остри предмети.
Само така, големия. - Съсредоточи се върху ситуацията.
Не го ли правя? Защо Фюри ни събра точно сега? Какво крие от нас?
Ще реша уравнението, но ми трябват всички неизвестни.
Смяташ, че крие нещо ли? - Шпионин е. Той е шпионинът.
Дори тайните си имат тайни. Не си ли съгласен с мен?
Само да свърша каквото правя... - Докторе?
"Топлина за човечеството."
Това каза Локи за куба. - Чух за това.
Сигурно ще го използва срещу теб.
Дори Бартън да не му е казал за кулата ти, бил е наясно за нея.
Старк Тауър? Онази голяма грозотия в Ню Йорк?
Захранва се от дъгов реактор - независим енергиен източник.
Може да се поддържа сама за година? - Само прототип е.
Единствено аз разработвам чиста енергия.
Защо тогава ЩИТ го водят да помага за тесоректа?
Какво изобщо търсят в енергийния сектор?
Ще проверя, щом декриптиращата ми програма разбие защитите на ЩИТ.
Какво каза? - Задейства се, щом се качихме.
До час ще знаем всичките им мръсни тайни. Боровинка?
Объркан си защо не са те искали? - Разузнавателна агенция,
която се страхува от тайните си - не е никак хубаво.
Локи се опитва да ни обърка. Възнамерява да подклади война.
Ако не внимаваме, ще успее. Получихме заповедите си.
Да ги следвам не е в мой стил. - А ти си човек със стил, нали?
От хората в тази стая кой е с натруфен костюм и е напълно безполезен?
Стийв, дори ти усещаш, че нещо не е наред, нали?
Да открием куба.
За този ли ми говореше баща ми? Чудно ми е защо изобщо е размразен.
За мен той е точният за тази работа.
Това, което притежава, направо ме изнервя.
Скоро ще избухна в лицето му. Ще бъда там, когато се случи.
Ще чета какво се е случило.
Или може да вземеш участие.
Виждаш ли... Гледам да избягвам да се превръщам.
Тогава съм като оголен нерв. Същински кошмар е.
Аз пък имам парчета шрапнели, които могат да се забият в сърцето ми.
Ето това ги възпира. Малкото кълбо светлина.
Част от мен е. Не е просто за украса.
Ужасна привилегия е. - Само че го контролираш.
Научих се как да го правя. - Различно е.
Прочетох за нещастния случай. Толкова гама-радиация би трябвало да те убие.
Намекваш, че Хълк...
Другият е спасил живота ми. Добре звучи.
Наистина добре, като изключим... Кое точно?
Съвсем скоро ще разберем.
Отговорът няма да ти се понрави. - А на теб може би ще ти хареса.
Щом Локи отвлече доктора, се свързахме с Джейн Фостър.
Разполагаме с чудесна обсерватория в Тромсьо. Бе помолена да им помогне.
Добри пари, частен самолет, усамотено място...
Ще бъде в безопасност. - Благодаря ти.
Не е чудно, че Локи е отвлякъл Селвиг.
Страх ме е какво ще стане с него, след като завърши работата си.
Добър човек е. - Казваше, че си променил живота му.
Промени всичко наоколо. - Преди беше далеч по-добре.
Смятате, че притежаваме сили, само че ние се правим на Билдщайн.
Какво? - Билдщайн.
Едни огромни, люспести и с рога.
Не си ли чувал за тях? - Не мисля.
Отблъскващи са. Унищожават всичко по пътя си.
При първото ми посещение на Земята, гневът на Локи ме последва дотук,
а вие платихте цената за това. Сега всичко се повтаря.
Като малък копнеех за битки.
Войната още не е започнала.
Ще успееш ли да го накараш да каже къде е тесоректът?
Не зная. Умът му е необятен.
Търси начин да ми отмъсти.
Няма болка, която да го пречупи. - Доста хора са си мислели същото,
докато болката не се появи.
Какво предлагаш да направя? - Питам те какво си готов да сториш?
Локи е затворник. - Защо ли си мисли обратното?
Малко хора успяват да се прокраднат покрай мен.
Досети се, че ще те посетя. - Да, накрая.
След всичките мъчения от страна на Фюри,
ти се представяш за мой приятел,
и ще ти съдействам. - Какво направи с агент Бартън?
Само разширих кръгозора му.
След като победиш и станеш крал на всички,
какво ще се случи с ума му? - Обич ли долавям, агент Романоф?
Любовта е за децата, той ми спаси живота.
Разкажи ми.
Преди да започна да работя за ЩИТ...
Сама изградих кариерата си.
Притежавам много особени умения.
Не ме е грижа за какво и срещу кого ги използвах.
Попаднах в полезрението на ЩИТ.
Агент Бартън беше изпратен да ме убие.
Той ми даде право на избор.
Какво ще направиш за мен, ако обещая да го пощадя?
Няма да те освободя. - Знаех си, но въпреки това ми хареса.
Целият свят е в опасност, а ти се договаряш за един човек.
Всеки ден се сменят режими. Няма да роня сълзи, аз съм рускиня.
Или поне бях такава. - А сега каква си?
Съвсем елементарно е. Имам кръв по ръцете си
и искам да я изтрия. - Дали?
Ще успееш ли да го направиш?
Дъщерята на Дрейкоф. Сао Паоло.
Пожарът в болницата? Бартън ми разказа всичко.
Смяташ, че загърбиш миналото, в което тънеш до колене?
Мислиш, че спасяването на убиец като теб ще промени нещо?
Това е първичен инстинкт! Детско е!
Жалка си! Лъгала си и си убивала!
Правила си го в услуга на лъжци и убийци.
Преструваш се на единак, който се води по свои правила,
за да компенсираш извършените от теб ужаси,
само че те са част от теб и никога не ще изчезнат.
Ще пусна Бартън, само за да те убие! Бавно и лично!
Той познава всеки твой страх!
Ще се осъзнае едва тогава, когато да види деянието си.
Докато пищи в ужас, ще разбия черепа му.
Това е предложението ми, жалка вдовице!
Ти си чудовище!
Напротив, ти го доведе.
Банър значи...
Това ли е планът ти? - Какво?
Локи ще пробуди Хълк. Дръжте го в лабораторията, идвам.
Изпратете Тор. Благодаря ти за съдействието.
Какво си мислите, че правите, Старк? - Тъкмо щях да ви питам същото.
Трябваше да откриете тесоректа. - Моделът е заложен. Търси се.
Когато бъде засечен, ще имаме местоположението му с точност 800 м.
Ще си върнем обратно куба. Нищо работа.
Какво представлява втора фаза?
ЩИТ ще го използва да прави оръжия. Прощавай, компютърът бе твърде бавен.
Роджърс, събрахме всичко по проекта... - Прощавай, Ник.
Какво искаше да излъжеш? - Бъркал съм.
Светът не се е променил. - Знаеше ли за това?
Най-добре е да напуснеш тази среда. - Помня как ме отстранихте в Калкута.
Локи те манипулира. - А ти какво правиш?
Не дойде само защото те поканих. - Не ме бърка, че се карате.
Защо ЩИТ смята да използва тесоректа да прави оръжия за масово разрушение?
Заради него. - Мен ли?
Миналата година чух за посетител от друг свят,
чиято сила би сринала малък град. Не само научихме, че не сме сами,
но и че сме смехотворно назад в технологиите.
Народът ми желае единствено мир. - Само че не сте единствените, нали?
Вие не сте единствената заплаха. Светът се пълни с хора,
които не могат да бъдат контролирани. - Като куба ли?
Експериментът ви с тесоректа ще помогне на Локи и съюзниците му.
Ще покажете на останалите кралства, че Земята е готова за мащабна война.
Война? Вие ни принудихте! - Ядрени оръжия.
С тях винаги затихва всичко, нали? - Припомни ми от какво забогатя.
Нищо чудно и той да има нещо общо. - Защо пък сега аз съм виновният?
Защо? Невинен ли си? - Смятах ви за по-еволюирали.
Случайно ние да сме нахлули в дома ви? - Трябва да си имаме доверие.
За толкова наивни ли ни мислите? Вие сте потенциална опасност.
Капитан Америка също ли? - Всички вие сте.
Най-вече вие, д-ре. - Старк е заплаха!
Заплаха, която трябва да уважаваш! - Защо не охладите страстите?
Транспорт 66-Браво, въведете кодове за достъп.
В компютъра сте, но не и в списъка за деня. Какво пренасяте?
Оръжия и муниции.
Трябва да бъдете контролирани, иначе ще изпаднете в хаос.
Не е ли това самата цел? Какво сме ние? Екип?
Не, ние сме съединение, което предизвиква хаос.
Ние сме бомба със закъснител. - Не се меси!
Защо да не изпусне малко парата? - Добре знаеш защо! Отдръпни се!
Хайде, накарай ме. - Възрастен мъж в костюм.
Махнеш ли го, какъв си? - Гений, богаташ, филантроп, плейбой.
Познавах доста по-стойностни от теб. Виждал съм твои записи.
Бориш се единствено за себе си.
Не си готов да се жертваш за екипа си.
Да легнеш на бодливата тел, докато останалите минават по теб.
Лично аз бих прерязал бодливата тел. - Винаги има начин.
Може да не представляваш заплаха, но спри да се правиш на герой.
Такъв като теб ли?
Ти си един лабораторен експеримент. Качествата ти се дължат на епруветка.
Сложи си костюма и да видим кой е по-добър.
Хората сте толкова жалки и невзрачни.
Същински екип сме. - Агент, заведи д-р Банър обратно...
Къде? Килията ми е дадена на друг. - Направена е, за да...
В случай, че искате да ме убиете, но не можете. Повярвайте, опитвал съм.
Бях отчаян, теглих си куршум в устата, а другият го изплю.
Затова продължих с живота си. Реших да помагам на другите.
Справях се добре, докато не ме въвлякохте в този цирк на уроди.
Излагате всички на опасност. Искате да узнаете тайната ми, агент Романоф?
Как запазвам самообладание? - Д-р Банър...
Оставете скиптъра.
Готово е. - Съжалявам, няма да видите трика ми.
Открихте ли тесоректа? - Ще стигна най-бързо там.
Принадлежи на Асгард! - Няма да ходиш сам!
Защо? Ще ме спреш ли? - Сложи си костюма и да видим!
Не ме е страх от теб, старче. - Сложи си костюма!
Боже мой!
Обличай си костюма! - Дадено.
Нападат ни.
Хил? - Беше външна експлозия.
Трети двигател е извън строя. Ще успеем ли да го подкараме?
Турбината изглежда непокътната, но е невъзможно да се стигне дотам.
Изгубим ли още един двигател и няма да бъдем във въздуха.
Някой трябва да излезе и да поправи двигателя.
Чу ли, Старк? - Заемам се.
Колсън, затвори затворническия сектор и незабавно идвай. Романоф?
Добре ли си?
Добре сме, нали?
Не позволявайте да включат двигателя. Затвора. Погрижете се за камерите.
Отивам към трети двигател. - Ще се чакаме там.
Докторе?
Бори се с него, Брус. Точно това иска Локи.
Всичко ще бъде наред. - Ранени ли сте?
Всичко ще бъде наред. Кълна се.
Кълна се в живота си, ще те измъкна... - Живота ти?
Брус?
Обърнете кораба!
Закарай ни над водна повърхност. - Системите още се калибрират.
Слънцето изгрява ли? - Да, сър.
Тогава нека бъде отляво! Закарай ни над водна повърхност!
Изключи ли още един двигател и ще паднем.
Старк!
Пристигнах, Старк! - Добре.
Ще трябва да включа суперпроводимата система за охлаждане
и да разчистя отломките, за да стигна до ротора.
Отиди до онзи контролен панел и ми кажи кое реле е претоварено.
Как изглежда?
Очевидно действа с електричество.
Много си прав.
Ние не сме твои врагове, Банър!
Успокой се и помисли.
Релето е непокътнато, какво следва?
Ще почистя отломките, но това чудо няма да тръгне.
Ще трябва да го побутна. - При тази скорост ще те разкъса!
Статорът може да промени поляритета, за да се освободи магнитния...
Говори на разбираем език! - Виждаш ли онзи червен лост?
С него ще забавиш ротора, за да мина. Чакай сигнала ми.
Опразнете долния хангар.
Граната!
Пробив в сигурността!
Враговете са облечени като агенти на ЩИТ.
Тор и Хълк са на ниво 4. Няма връзка с 2 и 3.
Хълк ще унищожи всичко! - Привлечете му вниманието.
Ескорт 6, насочете се към хангара и открийте огън по врага.
Не се приближавайте твърде много. - Разбрано.
Целта прихваната.
Откривам огън по нея.
Насочва се към мен!
Няма да проникнат тук. Какво си мислят?
Граната!
Неизправност
Първи двигател изключи.
Спускаме се неконтролируемо.
Първи двигател изгуби мощност, сър. - Бартън неутрализира системите ни.
Насочил се е към затворническото ниво! Чува ли ме някой?
Тук агент Романоф. Чувам ви.
Старк, губим височина. - Да, забелязах.
Не!
Винаги ли ще се връзваш на това?
Хората мислят, че сме безсмъртни. Искаш ли да проверим това?
Отдръпни се.
Харесва ли ти?
Започнахме работа по прототип, след като прати Разрушителя.
Дори и аз не знам какво прави.
Искаш ли да разберем?
Не!
Наташа...
Ще загубиш.
Така ли? - В природата ти е.
Героите ви се разпръснаха, а плаващата крепост се разпада.
Къде ми е проблемът? - Липса ти увереност.
Не мисля...
Ето какво правело.
Роджърс, дръпни лоста. - Един момент!
Дърни го! Сега!
Опа!
Съжалявам, шефе. Богът се измъкна.
Стой буден и ме гледай.
Свършено е с мен. - Не говори така.
Всичко е наред.
Нямаше да успеем, ако нямаха кауза...
Агент Колсън е мъртъв.
Медиците са на път. - Вече са тук.
Потвърдиха, че е мъртъв.
Бяха в сакото на Фил Колсън.
Явно не ти е взел автограф.
Безсилни сме във въздуха. Изгубихме комуникациите и куба.
Банър и Тор са незнайно къде. Никой не остана.
Изгубих здравото си око.
Може би съм си го заслужил.
Да, щяхме да построим оръжия с тесоректа.
Но не се надявах само на това, защото планувах нещо по-дръзко.
Съществуваше една идея. Старк е наясно с нея.
Беше наречена операция "Отмъстителите".
Щяхме да съберем група уникални хора
и да видим дали ще бъдат нещо повече.
Дали ще работят заедно, когато ни потрябват.
Да водят битките, които ние не бихме могли.
Фил Колсън умря, вярвайки в тази идея.
Вярвайки в героите.
Вече е остаряла идея.
Падна от небето.
Нараних ли някого? - Нямаше кого.
Но изплаши доста гълъби.
Късмет. - Или ти е добър мерникът.
Беше буден, когато падна.
Видя ли ме? - Да, падна през покрива.
Голям, зелен и по гол задник.
Обуй ги. Не мислех, че ще ти станат, докато не се смали в нормален размер.
Благодаря.
Извънземен ли си? - Моля?
От космоса ли си? - Не.
Тогава нещо не ти е наред.
Клинт, ще се оправиш.
Откъде си толкова сигурна?
Нямам избор. Трябва да се прочистя.
Ще отнеме време. - Не разбираш.
Все едно някой си е играл с мозъка ми.
Давайки ми други мисли.
Знаеш ли какво е чувството да не бъдеш на себе си?
Знаеш, че ми е добре известно.
Защо съм на себе си? Как успя да ме свестиш?
Когнитивно рекалибриране.
Ударих те силно по главата.
Благодаря.
Наташа, колко агенти...
Не си го причинявай, Клинт.
Локи е виновен за случилото се с теб. Не сме тренирали за чудовища и магии.
Локи избяга ли? - Да. Предполагам не знаеш къде?
Нямаше нужда да знам, а и не съм питал.
Най-вероятно днес ще действа.
Трябва да го спрем. - Кои сме "ние"?
Които са останали.
Ако му вкарам стрела в окото, ще спя по-спокойно.
Вече звучиш на себе си. - Но не и ти.
Ти си шпионин, а не войник.
А сега искаш да ходиш на война. Защо?
Какво ти е сторил Локи? - Нищо. Просто...
Наташа.
Бях разкрита.
Имам кръв по ръцете си.
Искам да я изтрия.
Беше ли женен? - Не.
Излизаше с една челистка, поне така чух.
Изглежда е бил добър човек.
Беше идиот. - Защото е вярвал ли?
Защото се изправи сам срещу Локи. - Вършеше си работата.
Не му беше по силите. Трябваше да изчака...
Понякога няма друга възможност. - Правилно.
За първи път ли губиш войник? - Не сме войници!
Няма да водя битките на Фюри. - Нито пък аз.
Виновен е колкото Локи, но трябва да загърбим различията си.
Локи има нужда от енергиен източник. - Направи го лично.
Не става дума за това. - Напротив.
Защо не ни уби всичките? - Разделя ни.
Да, но за да победи, трябва да ни убие.
Иска да ни унизи публично.
Иска да привлече вниманието. - Както в Щутгарт.
Да, но беше преди. Вече е като дива.
Копнее за цветя, паради и паметник в небето със своето име.
Кучи син!
Време е да тръгваме. - Къде?
Ще ти разкажа по пътя. Можеш ли да пилотираш самолет?
Аз мога.
Имаш ли униформа? Обличай се и да тръгваме.
Нямате право да сте тук. - Синко, недей.
Сър. - Агент Хил.
Тези картички -
били са в шкафчето на Колсън, а не в сакото му.
Нуждаеха се от насърчаване.
Неразрешено излитане от платформа 6.
Намерили са го. Оправете комуникациите на всяка цена.
Искам да виждам всичко. - Слушам, сър.
Сър, изключих дъговия реактор, само че устройството се самоподдържа.
Изключете го, д-р Селвиг. - Вече е твърде късно.
Не може да бъде спряно. Той иска да ни покаже нещо.
Нова вселена. - Добре.
Щитът е изграден от чиста енергия. Непробиваем е.
Стана ми ясно. Време е за план Б.
Сър, Марк 7 още не е готов. - Пропусни интрото. Бързаме.
Човечността ми ли ще изпробваш?
Планирам да те заплаша. - Не трябваше да сваляш бронята си.
Да, но ти имаш вълшебна пръчка. Искаш ли питие?
Това нищо няма да промени. - Заплашвам те. Не искаш ли питие?
Читарите идват насам. С нищо не може да ги спреш.
От какво трябва да ме е страх? - Отмъстителите.
Така се наричаме. Най-могъщият отбор на Земята.
Срещал съм ги. - Да, макар че са трудно проследими.
Да видим колко бяхме. Брат ти - полубогът,
легендарният супер герой - който е жива легенда,
мъжът с проблеми с гнева и двама наемни убийци.
А ти успя да вбесиш всички ни.
Това беше планът. - Не е добър.
Когато се върнат, ще дойдат за теб.
Имам армия. - А ние - Хълк.
Мислех, че звярът е избягал. - Не осъзнаваш, че няма трон.
Няма начин да спечелиш.
Може армията да дойде и да ни бъдат в повече, но ще си ти виновен.
Ако не успеем да предпазим Земята, то ще отмъстим за нея.
Как ще имат време за мен, когато ще са заети с теб?
По принцип се получава. - Аз съм нещо необикновено.
Джарвис, когато си готов.
Всички ще паднете на колене. - Пускай.
Ядосал си още един.
Името му е Фил.
Вярно. Армията.
Изключи тесоректа или ще го унищожа. - Не можеш. Не може да го спреш.
Остана единствено войната. - Така да бъде.
Старк, идваме от североизток. - Спряхте да похапнете ли?
Минете покрай парка, ще ви ги доведа.
Сър, идват още. - Добре, да ги държим заети.
Нат. - Виждаш ли ги?
Трябва да се качим горе.
Старк, виждаш ли това? - Да, и все още не мога да повярвам.
Къде е Банър? Появи ли се? - Банър?
Дръжте ме в течение. Джарвис, намери ми слабото му място.
Погледни. Огледай се добре.
Мислиш, че това ще приключи с властването ти?
Твърде късно е да го спрем.
Все още не е късно. Ще успеем заедно.
Сантименталност.
Имаме цивилни в капан.
Локи.
Трябва да се справим с наземните части.
Остави ги на нас. - Ще ги удържите ли?
Капитане, за мен ще бъде удоволствие.
Както в Будапеща. - Явно я помним по различен начин.
Националната гвардия ще дойде до час. - Гвардията?
Знаят ли какво става? - А ние?
Пратете хора в тези сгради, вътре все още има хора.
Заведете ги в мазета или в метрото. Дръжте ги настрана от улиците.
Установете периметър до 39-та. - Защо да те слушаме?
Евакуирайте сградите. Разкарайте хората от улиците.
Установете периметър на 39-та.
Привлякохме им вниманието. Какво следва?
Какво става горе? - Енергията около куба е непробиваема.
Тор е прав. Трябва да се справим с тези.
Как ще го направим? - Имам сметки за уреждане с Локи.
Нареди се на опашката. - Спести си го.
Локи се фокусира върху нас. Без него, тези ще се лутат.
Старк е горе. Ще има нужда...
Положението изглежда плачевно.
Виждала съм и по-лошо. - Съжалявам.
По-лошото може да ни е от полза.
Старк, при нас е. - Банър?
Както каза. - Кажи му да се приготви.
Ще доведа веселбата при вас.
Не виждам що за веселба е това.
Д-р Банър, сега е време да се ядосате.
Това е тайната ми, Капитане.
Винаги съм ядосан.
Пазете се.
Пратете останалите.
Момчета. - Казвай, Капитане.
Докато не затворим портала, това са приоритетите ни:
Бартън, качи се високо и ни съобщавай какво става.
Старк, унищожавай ги на три пресечки. Не можеш ли, завръщай ги насам.
Ще ме качиш ли? - Разбира се, Леголас.
Тор, пресрещай ги при портала. Имаш светкавица, изпържи ги.
С теб ще се бием на земята.
Хълк.
Разбий ги.
Сър.
Съветът иска да говори с вас.
Старк, имаш доста твари зад гърба си.
Държа ги настрана от улиците. - Не могат да завиват добре.
Търси малки пространства. - Разбрано.
Господи.
Добра идея. Други предложения? - Тор се бие с един отряд на 6-та.
И не ме е поканил?
Безсмислено е, ако не затворим портала.
Дори най-голямото оръжие е безсилно. - Може да трябва друго.
Ако искаш да се качиш, ще ти трябва превоз.
Имам си. Бих използвала лек тласък.
Сигурна ли си? - Да. Ще бъде забавно.
Завивай! Хайде!
Оттук!
Капитане, банката на 42-ра и "Медсън". Държат в плен много цивилни.
Заемам се.
Отдръпнете се.
Директор Фюри, съветът взе решение.
Разбирам, но при положение, че е глупаво, ще го игнорирам.
По-близо сте от подводниците, изпратете самолет...
Става дума за о-в Манхатън.
Ще заповядам ядрен удар, само ако хората ми не ги удържат.
Ако не ги задържим тук, ще изгубим всичко.
Изпратите ли самолета, така и ще стане.
Пак ли ти?
Ястребово око.
Нат, какво правиш? - Малко помощ?
Спипах го.
Достатъчно. Всички сте по-низши от мен.
Аз съм бог, глупаво чудовище. Не ме е страх...
Полубог.
Скиптъра...
Докторе. - Скиптърът на Локи.
Енергията... Тесоректът се защитава.
Не сте виновен. Не знаехте какво правите.
Напротив.
Въведох предпазна мярка, с която може да се изключи.
Скиптърът на Локи... - Може и да затвори портала.
Виждам го в момента.
Сър, ще изгубим мощност, преди да го убием.
Джарвис, чувал ли си за Йона?
Не го смятам за модел на подражание.
Директор Фюри е свален от длъжност. Започнете команда 7-А-1-1.
Дадено. Излитаме.
Сър, един самолет излита. Някой на палубата?
Имаме напускащ самолет. Излитането не е разрешено.
Старк, чуваш ли ме? Към града е насочена ракета.
След колко време? - Три минути. Спри я.
Прехвърли енергията в двигателите. - Готово.
Пратката е на път. Детонация след 2:30 минути.
Готов ли си за следващия рунд?
Защо, измори ли се?
Директно в центъра.
Мога да го затворя. Чува ли ме някой?
Мога да затворя портала. - Направи го!
Не, почакай. - Не спират да прииждат!
Нося им подарък и ще се взриви след минута.
Знам точно къде да го насоча.
Наясно си, че е еднопосочно пътуване. - Спести си думите за като се върнем.
Да се свържа ли с г-ца Потс? - Няма да е зле.
Улиците на Ню Йорк се превърнаха в бойно поле.
Армията се опитва да овладее положението, но са превъзхождани...
Разбрахме, че милиардерът Тони Старк...
Извън обхват.
Хайде, Старк.
Затваряй го.
Кучи син.
Не намалява.
Какво, по дяволите...
Какво стана? Не ми казвайте, че сте ме целунали.
Спечелихме.
Браво на нас. Добра работа.
Нека утре си вземем почивка.
Яли ли сте дюнери? Има на две пресечки оттук.
Не знам какво е, но искам да опитам. - Още не сме приключили.
Тогава след това?
Ако не възразявате,
вече бих пийнал едно.
Въпреки разрушенията, причинени от извънземните,
невероятната група герои, наречена Отмъстителите...
Хубаво е, че ги има. Някой бди над нас.
Обичам те, Тор!
Не се чувствам в безопасност с тях.
Има неща, които не ни казват.
Супергерои в Ню Йорк? Я стига!
Тези "герои" трябва да поемат вина за разрухите в града.
Битката беше тяхна. Къде са сега? - Въпросът е къде изчезнаха?
Те ли са виновни?
Капитан Америка ме спаси.
Където и да са,
искам да им благодаря.
Къде са Отмъстителите? - В момента не ги следя.
Заслужиха си почивката.
А тесоректът? - Вече е на правилното място.
Извън нашите правомощия. - Не ти решаваш.
Така е. Просто не исках да споря с бог.
Позволил си да вземе и него, и престъпника Локи.
Мисля, че ще бъде наказан.
Не осъзнаваш на какво даде начало.
След като Отмъстителите ще бродят по света.
Те са опасни. - Определено.
И всеки свят знае това.
Това ли беше планът ти? Изявление?
Обещание.
Сега какво ще стане?
Разделиха се, а някои отидоха далеч.
Ако попаднем в подобна ситуация, какво ще последва?
Ще се върнат.
Сигурен ли сте? - Да.
Защо? - Защото имаме нужда от тях.
Превод и субтитри: Pandora, E-Tle™ и technoboy
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>