Tidigare...
Dr. Boyd Sherman, barnpsykolog, familjeterapeut.
Vad är hans länk till Skynet... Vän eller fiende?
Har du stuckit? Jesse, stack du ifrån kriget?
Jag behöver en plats att vila på.
- Vad händer nu? - Vi tar med något att förstöra den med.
Översättning: SSG - SweSUB Group © TAZ www.SweSUB.nu
Jag kommer spy.
- Vad är fel med henne? - Vet inte. Hon är kokhet.
Är hon gravid?
Varför frågar du det?
Kacy spydde när hon var gravid. Du spyr. Det är morgon.
- Det är då det händer. - Det är något virus.
Maginfluensa eller något.
Vi är snart hemma, okej?
Vänta.
Hur mår du?
- Hur ser jag ut? - Som skit.
Önskar jag mådde så bra.
- Vad är det där? - Uttorkningsvätska.
Drick en kopp varenda halvtimma eller direkt efter du spytt.
Nej, nej. Vart ska du?
Vi måste tillbaka nu. Till Mexiko.
- Vi måste bränna Cromarties kropp. - Han är död. Du förstörde chippet.
Du måste förbränna honom.
Han är begravd mitt i den mexikanska öknen. Chippet är förstört. Jag tror...
Säkra?... Det är inte säkert.
Hon börjar låta som dig.
Hon har rätt.
- Hej. - Hej. Jag måste träffa dig. Nu.
Ta med ett vapen.
Jess? Hej.
Jag var på gallerian i morse. Och jag bara...
Jag kan inte sluta äta den där kinamaten i matståndet. Så där står jag-
-och väntar på min mat, och tittar över gången, och då ser jag honom.
- Ser vem? - Fischer. Jag ser Fischer.
- Vem är Fischer? - Charles Fischer.
Vet inte vem du pratar om.
Du känner ju honom.
Charles Fischer, skickad från framtiden, och han arbetar för maskinerna.
Och han ska dö.
- Vad gör du? - Känner hur det är att slappna av.
Det tror jag inte du gör.
Om du menar känslor så tror jag inte du har några.
Och om du menar hur det känns när vinden blåser genom tårna eller håret...
Säker på att du inte känner det heller.
Tror inte du förstår hur vi fungerar.
Jag har känslor.
Jag känner.
Jag skulle vara värdelös om jag inte kände.
- Gå igenom det igen. - Jag är på gallerian...
Hoppa fram tills när du följer efter honom och slår honom med en tegelsten.
- Han är en grå. Du minns väl de grå? - Självklart minns jag dem.
Förrädare som arbetade för Skynet. Hjälpte trippel-åttorna agera mänskligt.
Minns du inte honom?
Han stod i toppen av listan.
Berätta! Berätta vem du är och varför du är här!
Jag vet inte vad du pratar om. Jag heter Paul Stewart. Titta på körkortet.
Jag är inte den hon pratar om! Det är ett misstag!
För din skull, hoppas jag du har rätt.
Jag sa ju det. Paul Stewart. Jag lagar klockor. Har butik i Pasadena.
Vad gör du här, Fischer?
Paul Stewart. Jag letade efter en Omega 321 movement.
Burkarna skickade inte hit honom för att laga klockor.
Varför inte bara berätta sanningen? Varför är du här?
Paul Stewart, bor på Blackburn Avenue.
- Du heter Fischer. Jobbar för Skynet. - Skynet? Nej.
Vad gör du här din jävel?
Känner jag dig?
Nej, du känner inte mig, och jag känner inte henne.
Jag är inte Charles Fischer.
- Du måste vara säker. - Det är jag. Litar du inte på mig?
Det har inget med min tillit att göra. Det... Jag kände till de grå.
Precis som du. De var krigsförbrytare. Vi fångade, hur många, fyra?
Ja, men vi kunde inte hitta Fischer. De höll honom gömd. Han var för värdefull.
- Du minns verkligen inte? - Om han är den du säger-
-så förtjänar han allt som kommer hända, men inte innan han säger vem han är-
-och vad han gör här.
- Förstår du? - Han är den jag säger att han är.
Jag ska visa dig.
- Vart är resten av honom? - Det finns inte här.
Omöjligt. Vi förstörde chippet.
Han är borta men han gick inte härifrån.
Det finns bara en person som visste om det här.
Och bara en annan person som är galen nog att gräva upp honom.
Hungrig?
Inte hungrig.
- Är du vegetarian? - Nej, jag bara... Vet inte vad det är.
Cheeseburgare.
Ät.
- Vart är din vän? - Ute.
Jag är inte den hon tror.
- Hoppas inte det. - Jag lagar klockor.
Jag har varit ingenjör, men det blev tråkigt.
Jag var bara en kille i en hytt, med andra killar i hytter-
-så jag reste till Bern för att lära mig att laga klockor.
Det ligger i Schewiz. Har du varit där?
Det var en trevlig historia.
- Du tror mig inte. - Jag dragit några jag med.
Är hon din flickvän, den här kvinnan?
Älskar du henne?
Det är komplicerat.
Sådant förstår jag. Jag är en urmakare.
Det är... Det är ett klockskämt.
Om jag vore du skulle jag äta.
Lyssna på mig.
Folk gör galna saker när de är kära.
Jag gör det. Men det här är vansinnigt.
Hon säger att du känner mig, och...uppenbarligen stämmer inte det.
Det är något fel på henne.
- Så vad tog dig för? - Hörde du inte vad jag sa?
Det är en fängelsetatuering.
- Vart satt du inne? - Jag har inte suttit inne.
Jo, det har du.
Nej, det är en vanlig tatuering. Jag lagar klockor. Det är en klocka.
Utan händer.
Den betyder, "Livstid". Livstidsstraff.
Om jag hade fått livstid, vad skulle jag då göra här?
Det är det jag försöker lista ut.
Lunchen är över.
- Hallå? - Hej, det är Derek.
Jag måste prata med...
Hallå?
Jag måste prata med dig.
- Prata på. - Jag skickar ett foto till din mobil.
Vem är han?
- Jag vet inte. - Finns han inte i dina minnesbanker?
Nej. Vem är han?
Han... Han är bara en kille. Jag trodde jag kände honom.
- Han ser ut att vara skadad. - Oroa dig inte över det.
- Vem var det? - Derek.
- Vad ville han? Är mamma okej? - Allt är bra.
Oroa dig inte.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag väntade. Jag hörde...
- Minns du mig? - Självklart.
Det är möjligt att jag har ett nödfall.
Du kom hit för över en månad sedan, och sa att din son behövde hjälp.
Terapi. Jag såg ingen av er igen.
Vänta. Dr. Sherman, snälla. Jag har haft en viss otur med hjärnskrynklare.
Det skulle nog hjälpa att inte kalla dem hjärnskrynklare.
Förlåt.
Min assistent är här i morgon 07:00. Be henne om en tid.
- Jag är här nu. - Sarah, snälla, stäm möte.
Så ser vi vad vi kan ordna.
Jag har varit sjuk... influensa eller något.
Jag är utmattad. Jag kan inte sova, och när jag väl sover, drömmer jag.
Mardrömmar. Jag går i sömnen.
Vart går du?
- Vad menar du? - Vart du går i sömnen?
Jag jagar någon, eller blir jagad.
Men vart går du?
Ut.
Du är här. Kom in.
Det finns många saker jag inte förstår.
Som vad?
Sköldpaddan.
- Vilken sköldpadda? - Den låg på rygg vid vägen i Mexiko.
- Din mamma vände på den. - Hon hjälpte den.
Jag vet. Men varför?
För det är det vi gör.
När vi...
När vi ser något som lider eller har problem så försöker vi hjälpa till.
- Empati. - Ungefär så, ja.
- Men alla skulle inte vänt på den. - Nej.
Vissa skulle bara ha lämnat den.
Vissa skulle förmodligen köra över den.
Ja, jag antar det.
Är det vad du gör?
Den verkade inte utgöra något hot.
Vi är inte byggda för att vara elaka.
Det är för cyborgs.
Ja.
Den där är för oss.
Cameron.
- Vad gör ni? - Cromarties kropp är borta.
- Det är omöjligt. - Du är den enda som visste var den låg.
Vi måste förstöra den.
Varför skulle jag vilja ha den?
Cameron.
- Han ljuger. - Det vet du inte.
Snälla, John.
Om du vet något så berätta det nu.
Jag vet inget.
Släpp honom. Han talar sanning.
- Vi kan ta reda på för säkerhets skull. - Släpp honom.
Förlåt.
- Vad fan? - Han vill ju inte berätta vem han är.
- Jag tog med bevis. - Bevis?
Snälla, skada mig inte.
- Det är upp till honom. - Vem är han?
Mitt namn är Charlie Fischer. Du var på mitt...mitt jobb...S.R.F.
Vi gör jordbävningsmodifikationer. Jag är servicetekniker. Det är allt.
Jag vet inte ens vad jag gör här.
Berätta vem du är.
Jag har redan sagt vem jag är.
Det här är en list, ett galet påhitt, och ni är alla inblandade, du också.
Vad vill ni mig?!
Jag vill att du...berättar...sanningen!
Om han är den du påstår...
- Det är han! - Okej, bra. Det är han.
Vi måste ta reda på vad han gör här.
- Såvida han inte stuckit, som du. - Det har han inte.
Inte Charles Fischer.
Han skickats tillbaka av dem av någon anledning.
Du måste spöa upp honom rejält.
Du måste få honom att prata.
- Snälla, nej. Snälla. - Jag är ledsen.
Derek!
Skada inte grabben.
Vissa personer kan man slå och slå och de tar det.
Vilken smärta du än utsätter dem för, så absorberar de det-
-som om det var deras smärta, och allt du gör är att ge tillbaka den.
Djupt inombords, så hatar de sig själva-
-och de använder de hatet till att äta upp smärtan.
Vi var alla goda en gång i tiden.
Vi älskade oss själva, som unga män-
-som försökte klara sig genom dagen, eller som barn lekandes i parken.
Sluta, sluta.
Jag heter Charles Fischer.
Jag är Charles Fischer. Låt honom gå, han har inget med det här att göra.
Det här är omöjligt! Inser ni inte att det här är galenskap?
Varför är du här? Varför skickade de tillbaka dig?
De gjorde de inte. Jag är inte här på ett uppdrag.
Ingen skickas tillbaka utan uppdrag.
Det här är min belöning.
När bomberna föll, satt jag inlåst på Pelican Bay.
Isoleringscell.
Livstidsstraff.
Om jag inte hade suttit i fängelse, hade jag aldrig överlevt domedagen.
När de fick tag i mig, hade jag valet att lära dem-
-allt jag lärt mig av att sitta inspärrad eller säga adjö.
Och vad lärde du dig?
Vad som får människor att gå igång.
Så febern som framkallade drömmarna-
-orsakades av något du åt i Mexiko. - Ja.
- Vad gjorde du i Mexiko? - Semester.
- Familjesemester? - Ja.
Har det hänt något sen senast vi sågs?
- Vad menar du? - Har du varit med om något traumatiskt?
En kris i familjen, något mellan dig och John sen vi senast sågs?
Jag kom till dig för att få hjälp att förstå drömmarna.
Om jag inte vet ditt livs detaljer så vet jag inte vad jag kan berätta.
Jag kan säga att drömmar brukar spegla en central konflikt hos drömmaren.
Har jag rätt om jag säger att din centrala konflikt är din son?
Ja.
Och din dotter, är det lättare med.
- Det är annorlunda med henne. - Vad? Konflikterna?
- Er relation, eller vad? - Allt.
- Jag vill inte prata om henne. - Varför är du då här?
Du kommer hit och låtsas att du vill prata om dina drömmar-
-och vägrar prata om John och Cameron.
Vilket enligt min mening är vad allt handlar om.
Så om du bara vill prata om en sak, så är det inte mycket jag kan göra.
Jag har ingen annan att prata med.
Inget kommer hända här förrän du är ärlig.
- Du verkar förvånad. - Domedagen... Maskiner...
Du har ingen aning om vad du kommer göra. Vad är det svåraste valet du gjort?
Om du ska stanna hos Rebecca eller chansa på Christine?
Om du ska be om ledigt till farfars begravning.
Därför att du är rädd för att sparkas?
Du tror du vet vem du är?
Du har inte en aning.
Kan du inte berätta det de vill veta?
Vad gör det för skillnad nu? Du är här. Du är säker.
Är du?
Nej, han leker med oss, får oss att tro att han är svag.
- Han är inte svag. - Hur vet du det?
Du kanske inte minns, men det gör jag.
Han är den värste av dem.
Han måste dö. Glöm varför han är här.
Skit i vad uppdraget är. Han måste bara dö.
Vad gjorde han?
Jess, vad gjorde han mot dig?
Det var en raid mot en bunker. Metall överallt.
De slog ut vårt kommando, dödade alla över 30 år, dödade alla barn.
De förde fångarna till något ställe.
Han var där.
Han sa att han skulle lära dem att prata med människor, att få information-
-och att bli människor.
Det var som en pervers teater, som...
Som om han lärde dem.
Hur länge pågick det?
Veckor. Månader.
Det var droger...och svält.
Och han pratade med oss...
I timmar... I dagar...
Bara för att bryta ner dig.
Bara för att få tag i dina in...
För att komma åt dig.
Hur kom du därifrån?
Jag vet inte.
- Du berättade aldrig det. - Vad?
Det var inte mig Fischer hade.
Det var dig.
Dra åt helvete.
Minns du inte.
Jag fattar inte att du inte minns.
Men det var du.
Mitt namn är Derek Reese, löjtnant, 132:a S.O.C.
Kul för dig.
- Jag sa ju att jag inte är på uppdrag. - Det skiter jag i.
Du minns. Jag undrade hur lång tid det skulle ta.
Nej, jag minns inte.
Men det gör hon, och det räcker för mig.
Ska du döda mig?
Inte dig.
Herregud. Tack.
John?
- Det var inte meningen att väcka dig. - Jag sov inte. Bara vilade lite.
Hur mår du?
Vad betyder det här för dig?
Jag ser det i mina drömmar. Det betyder något.
Mamma, du är trött. Du har varit sjuk.
Att jaga mördarrobotar hjälper inte.
Vi kunde inte hitta Cromarties kropp. Den fanns inte där. Den är borta.
- Ellison. - Han har den inte.
Jag är säker på det.
Cromartie fanns i mina drömmar. Det finns en koppling.
Du drömde.
Det var mitt fel.
Vad var ditt fel?
Cromartie... Jag ledde honom till dig.
Vad pratar du om?
Det var ett barn, en pojke... ...i bowlinghallen.
Han var med killarna som bröt sig in i vårt hus, och jag bor...
Jag visste vad jag behövde göra. Men jag gjorde det inte. Jag lät han gå.
Cromartie måste ha hittat honom.
Vi är inte mördare.
Du är inte det.
Säg det till pojken.
Jag är säker på att han är död.
Vi måste hitta kroppen.
Du tror väl inte att han...pratar...
...unge Fischer. - Vi var tvungna att släppa honom.
Han är inte monstret vi precis begravde.
Hoppas att han inte blir det heller.
Minns du något av det?
Inte ens en glimt?
Nej, inget.
Det var allt vi pratade om, Derek...
Vad han hade gjort, hur du skulle hitta honom en dag.
Du var besatt.
Det var ett trauma. Du har blockerat det.
Kanske, kanske inte.
- Det kanske aldrig hände. - Derek, jag var där.
Jag kanske kommer från den framtid där det aldrig hände-
-och du från den framtid där det hände.
Är det möjligt?
Sen jag kom hit, har jag...gjort saker.
Jag har ändrat saker.
Jag kanske ändrade framtiden.
Det är därför vi är här, eller hur? För att ändra framtiden.
Tror du att det finns en framtid där vi inte är tillsammans?
Nej.
Charles Fischer?
FBI, rikets säkerhetsavdelning. Du måste följa med oss.
För två nätter sedan, gick du in i byggnaden utan tillstånd, klockan 04:16.
- Vad gjorde du här? - Det är ett misstag.
Jag var inte där. Jag har ingen anledning att vara här vid den tiden.
Datorer ljuger inte, Mr. Fischer.
Klockan 04:23, sju minuter efter att du gått in i byggnaden-
-så var det en otillåten åtkomst i nätverket.
Systemet tillåter användaråtkomst till alla primära militära datasystem.
Det här är ett stort misstag.
Jag jobbar med jordbävningsmodifikationer.
Vet inte hur man får åtkomst till ett datasystem. Varför skulle jag göra det?
Jag vet inte, Mr. Fischer. Säg det du.
Varför skulle du installera en backdoor i datasystemen?
Som vi inte kan få bort än. Vill du berätta hur man tar bort den?
Jag vet inte vad du pratar om. Jag var inte där.
Vad har du råkat ut för? Du ser sönderslagen ut.
Vill du förklara det?
Jag vet inte om jag kan det.
Försök.
Så...
Vad är det du ville visa mig?
Vi måste ta reda på hur de fungerar...
Hur man stoppar dem.
Vi kan inte låta historian upprepa sig, inte när vi har medlen att stoppa det.
Det är upp till oss nu...oss två.
Ja...det är det.
- Vad gör jag här? - Jag vet inte. Bortkastad tid.
- Bortkastad tid. Jag bara ljuger. - Har inte du saker att göra?
Jo, jag har saker att göra.
Jag borde återgå till arbetet.
Översättning: SSG - SweSUB Group © TAZ www.SweSUB.nu