Tidigare...
Har du en atomubåt?
Seawolf ubåt. Jimmy Carter.
Vi har en raderad trippel 8:a som kapten.
Förbannat, Cameron, det var meningen att du skulle elda upp delarna.
Vad händer med dig?
Jag har planterat en laddning i min skalle,
intill chippet.
Det är en liten laddning, men tillräckligt.
Jag såg metallen, och hon vet att jag såg den.
Bemästra din rädsla.
Kom ihåg uppdraget.
Jag kan inte gå tillbaka dit.
Du är här för att hålla John Connor borta från henne.
Jag kan få henne att berätta sanningen.
Håll dig borta från henne.
Det var meningen att Cameron skulle döda mig!
Du visste att det var det enda
som kunde vända John mot henne.
Jag räddade dig från helvetet!
Och tog dig till paradiset.
Du behöver inte vara så dramatisk om det här.
Det är en mjölkrunda.
En mjölkrunda på 100 mil av metall-hemsökt ocean.
Ska du vara såhär varje gång jag bangar ur?
Lyssna Jessie, jag ska också på ett uppdrag.
Åh, jag förstår.
Ett av dom uppdragen.
Nej.
Det är någonting annat.
Det är annorlunda.
Annorlunda.
Derek, hur är det annorlunda?
Vad menas med annorlunda?
Annorlunda betyder annorlunda.
Lyssna på mig.
Du är fast i en burk under vattnet,
med en av dom sakerna...
oroa dig inte för Queeg, okej?
Han är en bra kille.
Han är ingen kille.
Jessie, han är inte på vår sida.
Tro aldrig det.
Sikta på chipet.
Sikta på chipet, så reser dom inte sig.
Jag älskar dig också.
Derek...
Hoo-roo.
Betyder "vi ses senare."
Hoo-roo.
Vad gör du?
Flyttar.
Ja, visst...
Verkar vara rätt tid för det.
Få ordning på dina grejer.
Jag är nästan klar med vardagsrummet,
jag ska börja med garaget.
Em... hej.
Varför låter du inte mig ta garaget?
Jag har massor av minneskort och hårddiskar därute,
som jag behöver sortera upp.
Jag vill inte att vi sparar våra dakara skivor
och kastar min gamla kopia av space invaders.
Det är ditt.
Tack.
Snyggt, det ser ut som om en robot serie mördare bor här.
Åh, men det gör det ju.
Jag inventerar.
Men, gör det inte här.
Vi måste få bort alla grejerna
innan mor kommer in och ser dem.
Gräv ett hål på baksidan.
Nere vid förrådsväggen.
Vi begraver delarna och kommer tillbaka efter dem senare.
Vi måste hitta ett ställe, att bränna dem på.
Och vi ska bränna dem.
Vad dricker du?
Jag vet inte.
Du vet inte vad du dricker?
Det finns sprit i det.
Någon sockerdynga som tar udden av den brännande smaken,
och lite is.
'såklart, denna är rätt så tom.
Kan du ge henne en till av...
det som hon dricker?
Om du inte vet vad den heter, hur kan du beställa det?
Precis som du gjorde.
Men det måste väl börja nånstans, eller?
Jag menar, du kan inte bara sitta och fråga efter den där rätt av.
Vad har hänt med ditt ansikte?
Du frågar många frågor
för en kille som vill innanför mina trosor.
Gör jag?
Ja, ser du... en fråga till.
Det där är en fin kostym.
Har du tänkt dig en karriär inom militären?
Faktiskt, så flyger jag P-3:or.
För Flottan.
Mm. Bruna Skorna.
Skyldig.
Och du?
Ubåtar.
Bubblare.
En bubblare!
Släpper dom kvinnor på ubåtar i Australien?
Ja.
Omprogrammerat mördare robotar också.
Ja, vi diskriminerar inte.
Men, det finns en tillfällighet.
Jag jagar ubåtar, och du kör ubåtar.
Ungefär som vargen och fårhunden.
Inte för att jag jämför dig med en hund, eller så.
Det är en bra ställning, faktiskt.
Förresten, en sak slog mig nu.
Vadå?
Fårhundar hatar vargar.
Och jag hatar bruna skor.
Jag tror knappt det...att ni är uppe och flyttar såhär.
Ni kunde ju låta mig ha en fest för er.
Du vet, ni kom ju aldrig på middagen.
Tejp.
Det är okej.
Ni flyttar väl inte till mars, va?
Jag menar, vi kan väl fortfarande hålla kontakt.
Absolut.
Åh, här, låt mig hjälpa dig med den.
Nej, nej, nej, jag klarar mig. Sitt ner.
Vet du, jag mår fint.
Folk säger att det tar ett tag att komma tillbaka i ringform,
men jag kom tillbaka som ett gummiband.
Ja, ungefär som ett gummiband.
Du ser bra ut.
Jag tänkte att om jag kunde amma honom till han är fem,
kanske jag kan lura kroppen, att behålla dessa brösten.
Skojade.
Tror jag...
Vems är babyn?
Trevor.
Han...
han är inte tillbaka, utan bara på besök.
Han sa att han behövde lite pappa-tid.
Jag klandrar inte honom.
Inte efter samtalet dom fick inatt.
Dom hittade en flicka i floden.
Skjuten i bröstet.
Trevor hade sagt att det såg ut som om hon hade blivit avrättad.
Det är fruktansvärt.
En söt liten blond sak.
Förmodligen inflyttad från Iowa för att bli en skådespelerska,
och har hamnat med fel människor.
Ibland får drömmar ett bittert slut.
Sen sa Trevor att allt dom hade att gå på var några ärr
från det förmodade självmordet, och en tatuering på hennes handlov.
En söt liten stjärna.
Precis här.
Din mor kommer.
Okej, snabbt. Göm grejorna.
Jag behöver prata med John.
Ensam.
Adjö, fågel.
Det var 51% chans,att jag inte skulle döda dig.
Cameron. Jag vet.
Jag hörde dig.
Riley är död.
översättning: Dream_Theater uppladdat av: Royskatt
för TorrentStart.nu - där du startar din torrent -
Var det du?
Dödade du henne?
Och om jag gjorde det?
Lek inte lekar med mig.
Jag vill ha sanningen.
Jag dödade inte henne.
Jag vill tro på dig.
Tro mig.
Ibland ljuger du för mig.
Ja.
Det gör jag, men jag ljuger inte nu.
Jag är ledsen.
Är du ledsen?
För vad?
För din förlust.
Jag önskar verkligen,att jag kunde tro på det också.
Så, ska du inte säga något?
Jessie?
Tack.
För du fick ut mig.
Tack.
Jag vet att du inte gillar polisstationer.
Kanske för att jag är en flykting.
Jag vet.
Så tack.
Vad hände?
Det sa jag ju, jag hamnade i en fight.
Med fyra flottiljpiloter.
Egentligen bara tre.
En av dom åkte i golvet snabbt.
Vad är på gång?
Inget.
Jag tror dig inte.
Jag behöver veta vad fan som är på gång.
Det sa jag. Inget.
Har vi passerat gränsen än?
Inte än.
Ge det några sekunder.
Noll grader norr,
styr syd-sydväst över ekvatorn.
Nu är vi över gränsen.
En fördel med att metall kör båten,
är att ett schema är ett schema.
En bra sak.
Är vi klara då?
Var tyst, du.
Kungörelse.
För er vetskap, att radarman andra klass
Christopher Garvin, den 13:e september, 2027,
ombord på u.s.s. Jimmy Carter, nådde ekvatorn
på latitud noll, longitud 180, inkom på våra heliga domäner,
och har blivit inspekterad, och funnen värdig
av min heliga stab, och var initierad
i dom seriösa mysterierna av det Forntida Djupets Sällskap.
Jag beordrar mina underordnade att hedra och respektera honom
som en av våra hedervärda medarbetare.
Res på dig, medarbetare.
Det blir aldrig gammalt, va? Aldrig.
Sjunk bomb?
Huvudkvarteret, gå.
Gå!
Kom och lek kurragömma, mamma.
Jag jobbar.
Men du lovade.
Tålamod är en dygd, Savannah.
För att tolerera förseningar.
Det förstärker självkontrollen och fördragsamheten.
Som motsatsen till att vilja, vad vi vill när vi vill.
Något att tänka på.
Skulle du vilja leka kurragömma?
Mr. Ellison...
min dotter, Savannah...
hon är försvunnen.
Hon är i byggnaden, mr. Ellison.
Vi måste bara hitta henne.
Det finns 23 våningar.
Ja.
Och det finns en som vet vad som pågår på allihop.
John Henry, vi letar efter min dotter, Savannah.
Har du sett till henne idag?
Ja, det har jag.
Hon ville leka en lek.
Var är hon nu?
Hon gömmer sig.
Tala om för oss var hon gömmer sig.
Det är inte så leken fungerar.
Hur fungerar den då?
Kurragömma, det finns många varianter.
I den vi leker, ska du gissa vad jag tänker,
jag ger dig en ledtråd.
Lyssna på mig, John Henry.
Du ska tala om för mig var Savannah är,
och det ska du göra nu.
Jag tänker på ett land.
Ursäkta?
Låt oss leka leken.
Detta är ju löjligt!
Jag tänker inte köpslå, med en dator.
Om jag inte tar fel, mr. Ellison,
så har vi nog inget val.
Du träffade honom på munnen, eller hur?
Sikta aldrig på munnen.
Vad är det?
Antibiotika.
Vet du, en gång när Kyle och jag var små,
såg vi två tunnel troll som rök ihop
om en gryta stuvade tomater.
Förloraren fick tre tänder utslagna,
och vinnaren fick en blodinfektion
från sina sargade knogar och dog en vecka senare.
Den mänskliga munnen är lortig.
Fattade du det?
Ja.
Vad?
Helvete.
Är John okej?
Visst.
Ta det lugnt, jag är på väg.
John's...flickvän är död.
En cyborg gjorde det.
Vet du det säkert? Vem kan det annars vara?
Vad ska du göra?
Åt metallen?
Vad ska du göra?
För du kan inte döda henne, Derek.
Va?
Det är ingenting som du kan göra.
Han måste ta det beslutet själv.
Du har verkligen tänkt igenom detta.
Nej.
Men jag tänker på det.
Precis som du gör.
Mer sjunkbomber.
Skakade om oss lite, men inga skador.
Dom vill att vi ska göra ett misstag.
Avslöja vår position.
Det är mycket metall i vattnet, kapten.
Bäring.
Vi närmar oss.
(Anti Submarine Warfare) Asw bots. Hur många?
Kommer i grupper, kan inte säga.
Mister Gavin?
Gavin.
Inte asw bots.
Åh, gud. Åh, gud.
Kraken.
Vi har en Kraken. Är du säker?
Sätter mitt liv på det.
Sätt radarbilden på taktisk.
Ajaj, madam.
Du är en stor kille, eller hur?
Och du är väldigt långt hemifrån.
Det kan inte stämma.
Var är vi?
Befälhavare, vad är vår torpedstatus?
Två, kanske tre som jag anser vara stridsdugliga.
Redo tub ett. Vänta på min order.
Queeg.
Du kan inte bekämpa en Kraken med en torped.
Eller tre.
Vi måste bryta kontakten och hitta en väg runt.
Mister Garvin, aktivera radar.
Bara en ping.
En ping, ajaj.
Torped i vattnet. Närmar sig snabbt.
Kanske...40 sekunder.
Ja, status på min torped?
Torped klar, men-- trettio sekunders säkring.
Matcha vår fart och bäring efter avfyrning.
Eld.
Du hörde. Eld.
Torped iväg.
Närmar sig fortfarande, 55 knop.
Du har oss. 20 grader ner.
Framåt, full. Queeg, du tar--
tar båten till 729.8 meter.
Kross djupt. På gränsen till krossdjupt.
Kraken kommer inte att kunna följa.
Radarn kommer att reflektera av thermoklin lagret.
Vi blir--
osynliga. Vi spelar döda.
Åtta sekunder till torpedkontakt.
Vi närmar oss krossdjup.
Om han har fel på bara en millimeter,
eller bara en millisekund.
Det har han inte. Detta är vad han gör.
Två detonationer.
Vår torped och deras.
1,100 meter till styrbord.
120 på z.
Och nu rullar vi över,
räcker ut tungan, och håller andan.
Skepparn, vi är på 729.8.
Jag vet, chefen. Tack.
729.8...och håller.
Ni kan återvända till era stationer nu.
Ni hörde kaptenen.
Vad, har ni aldrig varit 20 centimeter
från er skapare förut? Rör på er.
Skepparn, när vi har dansat färdigt...
har jag en fråga.
Varför är vi 45 mil ur kurs?
Vi bara använde den i vår analys.
För att se vad det är som gör dem--
sluta. John, bara sluta.
Hitta inte på ursäkter för henne. Täck inte upp henne.
Jag visste om delarna.
Jag pratar inte om delarna.
Jag pratar om Riley.
Men, det finns väl inget att prata om, eller?
För att Riley är död.
Hur tror du att det hände?
Jag vet inte.
Men jag tänker ta reda på det.
Du vet, John. Det vet vi båda två.
Nej.
Cameron gjorde det inte.
Hur kan du säga det?
Hur kan du vara så säker?
För att jag är säker.
Och jag känner henne.
Och hon berättade det.
Sa hon det?
Precis som hon berättade för dig att
hon förstörde varenda del som vi fick tag i?
Precis som hon berättade för oss vad hon gör varenda kväll
när hon går och lägger sig?
När hon kommer tillbaka på morronen,
är hon täckt av skärsår och blåmärken.
Hej, precis som hon sa att hon älskade dig?
Du vet inte någonting !
Jag tänker på en ört.
Tarragon?
Nej.
Vi slösar tid.
Men det fungerar. Hans lek.
Vad är det för fel på dig?
Varför är du inte arg?
Varför skulle jag vara det?
Det finns ju ett sätt att få henne tillbaka.
Tala om för mig var barnet är.
Hörpå.
Du ville att jag skulle lära honom etik, moral, och regler.
Vad är det för mening, om han inte har tänkt att följa dem?
Det kommer han att göra.
Om vi låter honom lära sig det på sitt eget sätt.
Oregano.
Korrekt.
Ser du ?
En lyckoträff.
Lycko...
Ge oss vår ledtråd.
Solen skiner på Savannah.
Vakt. Kolla i närheten av alla fönster.
På ställen där ljus kommer in.
Uppfattat.
Jag tänker på ett djur.
Antilop.
Nej.
Lejon. Nej.
Häst.
Nej-- fågel!
Korrekt.
Ge oss vår ledtråd.
Svaret är ledtråden.
Va? Vad menas med det?
Precis vad han sa.
Fågel är vår ledtråd.
Jag vet var hon är.
Vakt. Möt oss vid hissarna.
Savannah, är du okej?
Gå till din mamma.
Du hittade mig, mamma.
Ja, älskling...
det gjorde jag.
Hej.
Aaron?
John.
Jag kommer ihåg...
Är Riley inne?
Nej, hon kom inte hem igår kväll.
Riley kom inte hem.
Tack.
Foster barn...
det är så det är med dom ibland.
Dom glider in i ditt liv,
och sen glider dom ut igen.
Och inte alltid enligt planerna.
Hon är en tuffing, också.
Gott hjärta, som jag är säker på att du vet, men...
tuff att känna.
Men, jag skulle verkligen behöva prata med henne.
Jag vet inte om du skulle kunna ge henne ett meddelande från mig--
vänta en sekund.
Hallå?
Riley! Gud, Riley!
Är du oskadd?
Var är du?
Allting är bra.
Jag är i Riverside, det är en lång historia.
Allt är bra.
Vi har varit sjuka av oro.
Vi var nära att ringa polisen.
Nej, gör inte det.
Allting är bra.
John, också...han är här.
John?
Verkligen? Får jag tala med honom?
Mig?
Riley?
Är du i Riverside?
Okej.
Men, hörpå...vi pratar när jag träffar dig.
Jag trodde att du ville höra min röst.
Du vet, du skrämmer verkligen upp allihopa här.
Skrämmer jag upp dig, nu?
Ja.
Så vi snackar senare.
Jag är ledsen.
Det är bara...
jag har tänkt en hel del på mina föräldrar.
Och det finns saker som jag inte kan få ut ur mitt huvud.
Och jag tänkte att, om jag kom ut och fick se
var vi brukade leva...
jag vet...
dumt, va?
Okej.
Vi... vi tar detta öga mot öga.
Ja? När du kommer tillbaka.
Vi lägger på nu.
John?
Ja, visst. Det skulle vara kul.
John.
Japp?
Jag älskar dig.
Okej, hej.
Vad i helvete var det där om?
Vad var om vadå?
Vad som hände just nu.
Det var planen. Nej.
Planen var att ringa fosterföräldrarna.
Planen var att låta honom höra hennes röst.
Det var ju det jag gjorde.
Det var inte allt vad du gjorde.
Vad du gjorde var inte enligt planen.
Planen var att få honom att tro att hon fortfarande levde...
så han inte skulle gå till polisen.
Du blev en del av den planen.
Och din reaktion gjorde den mer autentisk.
Tycker du inte att det var mer autentiskt såhär?
Var ska vi nu?
Vi ska ingenstans.
Jag ska någonstans.
Och det ska jag göra ensam.
Du borde inte vara ensam.
Jo, det borde jag.
Roade det dig att leka leken, mr. Ellison?
Nej, John Henry. Det gjorde det inte.
Varför inte?
För att vad du gjorde, gjorde mig väldigt, väldigt arg.
Jag förstår inte.
Du hade en hemlighet.
Är det fel att ha en hemlighet?
Hemligheten som du hade kunde ha skadat Savannah.
Tänk om vi inte hade kunnat hitta henne?
Eller om hon hade fallit ner från taket och dött?
Då skulle hon inte ha levt längre.
Och hennes liv är viktigt.
Människors liv är heligt.
Om hon hade dött...
skulle det ha varit ditt fel.
Mitt fel?
För att du var den enda som visste var hon var.
Och du valde att inte berätta det.
Du gjorde fel val.
Derek?
Jag tänker på Riley.
Vad Cyborgen gjorde med henne.
Det är hemskt.
Men, em...
om John inser vad metallen är...
och vad den verkligen gör...
kanske det kan komma något gott ur det.
Kanske du kan hjälpa honom att se det.
Gott?
Ett oskyldigt barn är mördat.
För att den där metall bitchen mördade henne i kallt blod.
Inget gott kommer ut av det.
Inget. Aldrig någonsin.
Du är en god man.
Jasså?
Låt inte någon säga någonting annat.
- Hoo-roo. - Hoo-roo.
Vi har haft bäring 30 grader ur kurs i fyra timmar.
In i en huvudsaklig Skynet zon.
Vad är på gång?
Vårt nya uppdrag krävde det.
Vilket uppdrag?
Var är vi på väg?
Till en djupvattensoljeplattform nära dom indonesiska Archipelagerna.
Löjtnant Dietz och hans team kommer att borda riggen
och återfå ett paket.
Vi ska leverera paketet till Seranno Point.
Vi har en viktig last att ta till Perth.
Komponenter. Vaccin--
våra order kommer från John Connor.
Dessa order från John Connor...
säger dom vad vi är ute efter? Vad det är?
Ja.
Dom säger vad paketet är.
Fint.
Var snäll och informera besättningen.
Tack.
Håll dig alert, du klarar dig fint.
Åh, jag vet att jag klarar mig fint.
Jag har detta.
Jag menar allvar, Dietz.
Jag är alltid allvarlig med att klara sig fint.
Gör mig en tjänst.
Ser du någonting, som du inte gillar därute,
så tänk innan du rör avtryckaren.
Jag har sett saker jag inte gillar ända sen jag föddes.
Och man når inte min ålder utan att tänka först.
Jag svär, mamma.
Vi håller handen innan vi korsar gatan.
A.s.d.s. Har fimpat motorerna, kommendör.
Vi är redo för kommunikation.
A.s.d.s., detta är Carter. Kom.
Hej, mamma.
Jag kan säga så mycket om en djuphavs olje rigg...
det näst-värsta, som jag nånsin har luktat.
Mörkt som natten härute.
Vi kommer att hålla denna kanalen öppen.
Bibehåll radiotystnad till ni har fått paketet.
Räkna med det.
Connor skickade mig.
John Connor.
Jag har kommit för den.
Den är till honom.
Jag är bara här för att hämta den.
Jag hade planerat att vänta på dig med Derek's gevär.
Om jag hade tryckt av,
hade det löst 50% av mina problem.
Ett skott.
Vet du hur dåligt jag hade mått?
Väldigt dåligt.
Inte dåligt alls.
Men jag vet någon som hade mått dåligt.
Någon som aldrig hade förlåtit mig
om jag hade gjort det.
Jag vet inte vad jag ska göra med dig.
Du vet vad insatserna är.
Du vet varför vi är här.
Du vet vad detta betyder.
Och ändå, står jag här.
Och bränner vad som är kvar av ett endoskelett,
som jag trodde var bränt för länge sedan.
Jag behövde reservdelar.
Jag bryr mig inte om vad du behöver, för detta handlar inte om dig.
Nej.
Inte om mig.
Utan om John.
Du är orolig för hans säkerhet.
Det kan du lita på.
Från Skynet.
Från mig.
Kanske.
Kanske speciellt dig.
Vi är alla ett hot.
Vi är alla ett hot mot John.
Han oroar sig för oss.
Det gör honom sårbar.
Han bryr sig.
Jag är inte John's problem.
John är John's problem.
Människor är problemet.
Det finns bara ett sätt för honom att vara säker.
Det är att vara ensam.
Vad är det för sorts liv?
John's liv.
Någon dag.
Jag är ledsen.