- Ahoj Alexandøe. Tady Stuart. - Ahoj Struarte.
Víš, docela dost jsem toho vypil. Nemùžu si pomoct...
Jsem Alexandr, chlapík v brýlích co øídí. Ne mumla na kazetì, to je Stuart.
Poznal jsem Stuarta v roce 2000 a rozhodl jsem se napsat o nìm knihu.
Moji pøátelé øíkali, že jsem blázen, že ten muž není známý ani celebrita.
Ale knížka nakonec dopadla dobøe.
Jen si pøeju, aby tu Stuart mohl být a mohl to vidìt.
Následující pøíbìh se opravdu stal.
Myslím, že to byla vùbec první biografie o bezdomovci.
Od narození až po souèasnost.
Stuart, život pozpátku.
V roce 2000 jsem si pøivydìlával jako fundraiser ve Winter Comfort.
Což je malý denní útulek v Cambridge,
obvykle plný lidí bez domova.
Plný býval až do rána, kdy se tu policie rozhodla provést razii.
- Zatkli je! - Všechny?
To je dobrý nápad.
Ne ne, zatkli jen moji šéfku Ruth a jejího zástupce Johna.
Nìkteøí klienti v útulku tajnì prodávali drogy,
ale Ruth a John útulek vlastnili, tak byli bráni za zodpovìdné.
Mají dùkazy. Na videu.
Zuøil jsem kvùli té nespravedlnosti.
Ale tehdy poprvé v životì jsem se opravdu žaèal zajímat o bezdomovce.
Odprejskni, kreténe!
Ráda bych vám pøedstavila Alexandra Masterse, oddaného pøítele bezdomovcù
a zakladatele kampanì.
Byli jsme pøesvìdèeni, že je nemohou odsoudit.
Myslím, když vìzení neumí kontrolovat drogy, jak by mohli Ruth a John.
Jak všichni víte, jsme tu dnes veèer kvùli Ruth Weinerové a Johnu..
Soudce Howth je odsoudil na pìt a ètyøi roky.
- Hanba. - Dìkuji. - Fašisti! - Dìkuji.
Ale toto je ten problém. Co s tím udìláme my?
Jak tahle kampanì dostane Ruth a Johna ven?
Mùžeme jim poslat knihy. Bunyana, pro vìzení je dobrý.
Tìžko, to už radìji Zázrak rùže od Geneta.
Prosím vás, tohle nebude fungovat.
Poslat jim knížky jo. Nevlezou se do schránky.
- Pardon? - Vlastnictví vìzòù.
Každý jednu má. - Kdo je to? - Netuším.
Všichni mi pøipadají stejní. - tam vám dovolí tak kus koberce,
co se vleze do schránky, nebo andulku.
Nebo kanárka! Oèividnì klec se do schránky nevleze.
Ale doplatili by na to akorát Ruth a John.
Všechny ty knížky jim ti parchanti stejnì vyhodí,
protože se nevejdou do tvé schránky.
Nedìlám si srandu, ale mìli byste o schránkách vìdìt, když dìláte kampaò.
Menuju se Psychopat, ale mùžeš mi øíkat Stuart jestli chceš.
Jakou máš adresu?
2 Low Lane.
Jo pomohli mi. Doktoøi, a dali mi obleèení.
Obèas obìd, i dva pudinky.
Jo byli tam hodní. A zamìstnanci.
Nedìlám si srandu jo, ale jsem fakt hodnì vdìènej.
Jo a jednou sem dostal pìknou masáž hlavy. - Skvìlý.
- Mùžu pomoct? - Jo jo. Tak jsem poznal Stuarta Shortera.
Poulièního rváèe, alkoholika, závisláka na heroinu,
sociopatického pohádkáøe se slabostí pro to, èemu øíkal proužky støíbra.
Nože, abyste vìdìli.
- Díky, že si to u tebe mùžu nechat. - Žádný problém.
Bacha schod.
A sme tu kámo. Vítej v mém skromném pøíbytku.
2 Low Lane. Co, je to nízko, ne? (low = nízko)
O té kampani jsem slyšel až dnes ráno, když sem si šel pro snídani.
Tvoje adresa? Blbej nápad èíslo jedna kámo.
Teï ti tam mùže vlízt každej obejda. Ach jo.
Ano?
To jsi ty.
Nadepsal jsem pár obálek.
- Ty jsou.. - Co dobrý? - Strašný.
Dostal sem nápad na tu kampaò. Jo, dostat nás do telky a tak.
Dokonce bez násilí.
Pokud vynecháme únos.
- Chceš jít dál? - O ano prosím. Je trochu mokro.
Ooo to je hezký.
- Kolik cukru? - Co nejvíc mùžeš kámo.
Horký.
Všechny tyhle knížky.
- Pøeèetl si je všechny? - Ne.
- Pùlku? - Ani ne.
Lovící vosa.
Celá knížka o tìch malých vìcech.
A tahle.
- O èem je tahle? - O barvì lila.
Jak tohle moh kurva nìkdo vydat.
No tak ten super nápad. Máš auto?
- Ne. - Co máš radši,
Ford nebo Volkswagen?
O pár týdnù pozdìji jsem dostal nápad na knihu. A zaèal jsem dìlat prùzkum.
Ten chlapec hodnì trpìl. - babièka Zaslouží si knihu.
Mìl byste napsat knihu o mì!
Byl to takový hodný chlapec. - máma Malé štístko.
Bylo ho všude plno.
Po tøech mìsících jsme uskuteènili Stuartùv skvìlý nápad, což byl
protest pøed Ministerstvem vnitra, který mìl pøesvìdèit ministra
Jacka Strawa, aby propustil Ruth a Johna. Což byl lepší nápad, než
jeho první nápad, unést ho.
Stuart se postaral o odvoz. Nìjak.
A po cestì do Londýna jsem mu pøeèetl první stránky mého nápadu na knihu.
Stuart Clive Shorter byl malý šastný kluk. Byl nejpozonìjší z mých dìtí,
øíká jeho máma. - Kecy! Nudný!
- Proè chceš psát tu debilní knížku? - Abych vydìlal moc a moc penìz.
- Vážnì? Myslíš že to udìlá peníze? - Mohlo by, možná.
- Nìco takhle nudnýho? - Nebuï protivný.
A není moje chyba, že si zaèínal takhle bez šávy.
Musíš to udìlat zajímavìjší.
Udìlej to pozpátku. Jako záhadu vraždy. Jako bestseller.
Víš jak napiš to jak Tom Clancy. Jo, jak sem se stal èím jsem.
Co zabilo toho malýho kluka, kterým jsem byl. A se od toho neodtrhnou.
Chci øíct, dáš 10 ponožek do praèky, a vytáhneš 7.
Kam se podìly? - Stuarte. - Urèitì si zvìdavej. - Stuarte. - Tak rozebereš
praèku a taky nic. - Stuarte! - Co? - Co je tohle? - Co? - Toto!
No tak tohle Alexandøe, to je veš.
Tyhle najdeš hlavnì na koulích.
Tahle veš ještì poroste.
Svrab, ten je menší.
Zaleze ti pod kùži a tam žije a požírá tì.
Trvalo 5,5 hodiny, než naše konvoj ujela 50 mil z Cambridge do Londýna.
Stuart by nikdy nejel rychleji než 30 mil/h.
Buckingham Palace!
Samý hovna!! Ha?
Kdo potøebuje královnu?
Ale ne ne ne. Takhle ne. - Co? - Použij toto. Jo, pod to.
Máš víc tepla takhle, než takhle.
Ruth a Joh nemají oèi na zádech! Stát v tom má borde!
Byli neprávem obvinìni. Pracovali pro charitu a pomáhali bezdomovcùm.
Pracovníci charity jsou ve vìzení kvùli chybì! Di do hajzlu.
Au! Bìž s tím do prdele.
Pracovníci charity jsou ve vìzení kvùli chybì soudu!
Poslouchejte všichni prosím. Všichni poslouchejte prosím!
Všichni musíte opustit toto místo. - Poèkejte! Toto je klidný prostest.
- Jo! Kurva proè? - Pøekraèujete pozemek Ministerstva.
- To je fašizmus! - Musíme vás ze zadu oplotit,
aby bylo jisté, že nepøekraèujete pozemek, a taky na každou stranu,
aby jste byli chránìni. Od veøejnosti pane. Mohli by na vás šlápnout.
A jeden plot pøed vás, aby vás v noci nic nepøejelo.
Je mi to jasné, dáte nás kompletnì do klece. - Neøekl jsem klec, to vy.
- Ve vìzení vážnì dostávají plat? - Jo.
- Myslím tolik jako normální lidi? - Jo vydìlávaj posraný jmìní!
Milionáøi z tama odcházej každej druhej týden.
- Byl si v hodnì vìzeních co? - No jo ty vole. - V kolika?
Zaèalo to když sem byl malej cucák, byl jsem v pasáku Send.
Weitnau House, pak znovu do Send a dalších.
Pak sem vyrost a šel do vìzení pro velký kluky.
Whitemoore. Tomu øíkám poøádný vìzení.
Tam máš všechny kámo. Teroristy, psychopaty,
úchyly, vrahy, zabijáky, blázny.
- Kam patøíš ty?
No blázni asi, jo.
Norwich. Znova Whitemoore.
Grendon Underwood. - Chcípni ty hajzle.
Tøicet jedna.
Nemyslím, že jsem nìco vynechal.
A jo vlastnì jo, ještì jsem byl tøikrát v Leicesteru.
Wayland bylo moje poslední.
- Dobrou noc. Dobøe se vyspìte. - Dìkujeme. Vy taky.
Hej ty. Když už máš kurva tolik èasu, odpovìz na toto.
Víš, kolik lidí zabijou bachaøi ve vìzení každej rok?
Vrazi! Šéfe promiòte, jak sme mohli vìdìt, že když ho ohnem v pase
obrácenì tak to kurva nepøežije?
Jenom lidi jako sem já pro vás nic neznamenaj, sme beznadìjný nuly.
Nemáte ani pøedstavu co!
- Vše co øekl bylo dobrou noc. - Ty mùžeš jít taky do hajzlu!
Drž už hubu Stuarte.
Ty zkurvenej zasranej mìšáckej hajzle Alexandøe!
Chceš vìdìt jak sem se stal èím sem? Dávám ti posraný odpovìdi!
Proè píšeš knížku bez posraných odpovìdí?
Mùžeš jít do hajzlu. Najdi si svoje odpovìdi.
Na stupnici vzteku od 1 do 10 jsem asi na 4, a Stuart je na 11.
Nemùžet øíct, kolik lidí padlo na dno a zase se zvedlo a zase padlo,
stejnì jako Stuart. Drogy, vìzení.
Být žebrák.
- Jo kámo. - Parchanti! - Sleèinko!
- Ochutnal si Percyho? - Vy parchanti.
Copak to tu voní?
Tøi mìsíce pøíprav!
Èí to byl debilní nápad protestovat o víkendu, když tam ministr není?
- Urèitì tvùj! - Di do hajzlu.
- Mám rád tuhle písnièku. - To je dobrá písnièka.
Ale jedna dobrá vìc z toho víkendu vzešla.
Stuartùv nápad, že jeho život by mìl být napsán pozpátku.
To mám po tom, co jsem si rozøíz krk.
Vrazil sem si flašku od piva do krku. Hráblo mi.
Obèas bys nevìøil jak je kurva tìžký umøít!
Takže si dostal obecní byt, protože ses pokusil zabít?
No naskákaly mi body v poøadníku. A hned jsem byl první.
Ale nezmizelo to pryè.
- Co nezmizelo? - Ta nenávist.
Mám tolik nepøátel.
Jo kámo, nìkdo pøíjde k úhonì, a to mì dìsí.
Kdy se to stane?
- Øíkám tomu moje èerná mlha. - Pøíští týden? Mìsíc? 10 sekund?
To je krásná øemeslná práce. Že jo?
To je nìco. To je nìco.
Ach bože.
Už to bude.
Pro mýho syna.
- Ty máš syna? - Jo, v Glasgow s jeho mámou.
Zítra má 14.
Poøád bìhá po golfovým høíšti, hajzlík.
Není to špatný co. Není to špatný na Low Lane.
Uu, víno vždycky smrdí jako zvratky. Jo, dej si pivo.
Nìco na zub?
Proè chceš být spisovatel?
Ani nevím. Je to jako nemoc, celá má rodina ji má.
Nechtìl jsem být èerná ovce.
Vím co myslíš kámo. Mùj táta je zlodìj. Máma barmanka.
Co znamená to oranžové oznaèení ve tvém deníku?
Rodinný vìci.
- A žlutá? - Kámoši.
Tahle knížka, kterou o mì píšeš.
Je to jen proto, aby sis udìlal méno?
A tobì!
Já mám taky jeden nápad na práci.
Pro obchodníka z ciziny, co nemùže ztrácet èas.
Co potøebuje?
Kanceláø! V dodávce.
Mám to promyšlený.
Vystoupí z letadla ve Standstedu a rovnou do mojí dodávky.
Tam bude mít všechno. Pìknou koèku, co umí tìsnopis,
fax, internet, bezdrátovej nebo s posranýma drátama.
Je to geniální.
- Èervenou nebo hnìdou omáèku? - Ano prosím. Myslím èervenou.
- Co je tohle? - Jo, chlapík ze shora mi vyrobí postel.
Co se vyklápí ode zdi. Jako mìl James Bond.
A má takový péra a úchyty na podlaze.
- Jinak bum bum prásk. - Bum bum prásk?
No žádná koèka nebude šastná když si rozmázne ksich o zeï.
Promiò.
Dobrá vìc. Mùžeš to použít na všechno.
Vidíš to okolo postele? Tady má být velká skvrna,
jak sem se minulej týden pøedávkoval, vylitý plechovky a zvratky.
Tohle to vyèistilo fakt moc dobøe, bych øek.
Ale chce to tam nechat dýl.
Asi tak no, asi týden. Než to vyluxuješ.
Tady máš kámo.
Buï opatrný jo, je to trochu horký.
Nikdy jsem se nezeptal, proè si byl ve vìzení.
Naposled, taková blbost.
Mùj kámoš Smithy, svìtovej rekordman v bublinách,
nedìlám si prdel, je v Guinessovì knize rekordù.
Z 83' myslím.
Byli sme jako bratøi, co bojovali proti svìtu.
Respekt, dùvìra, èest.
- Kurva! Máš mentolový? - Mentolový? Di do prdele.
- Zabije mì, chtìla mentolový! - No tak jí dej vodku.
Ona nechce vodku, chce mentolový!
Bìž bìž bìž bìž!
Neuvìøitelný, tohle taky nejsou mentolový!
Jsou zelený! Máme deset kartonù zelených cigaret.
- Dìlej! - 25,60?
Ženský. Myslí si, že tì mùžou kvùli všemu komandovat.
A jednoho dne, Smithy dostal tip.
- 20 tisíc liber? - Pod pokladnou. A žádnej polda.
Ty vole, to je kurva nezodpovìdný.
Hanba majiteli.
Bìž bìž bìž bìž!
Øeknìme, že to byla sranda, protože hned jak nás zavøeli,
Smithyho holka se nastìhovala k tomu, co nám dal ten tip.
Pìt let.
Dost pøísný rozsudek. Byli jste ozbrojení? - Ne.
No...
Mìl jsem páèidlo.
Hej Alexandøe, chceš zùstat na èaj?
Mùj oblíbenej. Trestanecký kari. Dìlali sme si ho v base.
Høíbky!
- Jaký to bylo poprvé? - Poprvé co?
Když si byl odsouzenej. Jako dospìlej.
Nemùžu...
Popravdì o tom nemùžu mluvit.
- Ale já myslím, že pøepadnout prázdnou poštu je.. - Vyloupit.
Pøepadáváš lidi, vyloupíš poštu.
Jo, ale myslím, není to tìžké naplánovat ne?
Jistìže ne.
Ale je to dùležité ne?
Nebyla to vùbec sranda.
Neøekl jsem, že byla.
Nebyla.
Promluvíme si o tom ve ètvrtek jo.
Ve ètvrtek odpoledne.
Nikdy jindy jasný?
Tu štávu vytøi chlebem. Pìknì ji nasákne.
Takže rozbít okno, a uvolnit volant rychlým toèením na obì strany? - Jo.
A když je ulice moc rušná, abys použil cihlu?
Šperhák.
Oddìlám to železné, strèím tam šprhák a je to.
Bum, a jsem na poštì! Všechno je moje.
Není dobrej nápad tam vjet autem. - Proè ne? - Nedáváš pozor!
Nemá smysl vylupovat debilní poštu, nejsou v ní prachy.
Ty dny už jsou dávno pryè.
No jo peníze.
Tady.
Ne ne ne, vemu si taxík a stavím se v bance.
Ne vážnì, dìkuju ti, to sou peníze na pivo, udìláš mi laskavost.
Udìláš laskavost spoleènosti.
- A kup si auto kurva. - Udìlej si øidièák kurva.
Jo málem jsem zapomìl. Tady. Koupil jsem ti tohle.
Na tu tvou èernou mlhu.
Mùžeš do toho mluvit až to na tebe zase pøíjde.
Budeš v pohodì?
Zavolej kdybys cokoli potøeboval. Ve 2, ve 4 ráno. Kdykoliv.
Jo aby sis mohl donýst zkurvenej foák!
Hej!
Seš dobrej Alexandøe.
Èasto jsem mu øíkávala, pøeju si, abych tì mohla obrátit
vzhùru nohama a vyklepat z tvojí hlavy všechny ty špatný vìci.
Pak tì zase postavit na nohy.
Ta zmìna v nìm, prostì jsem to nemohla pochopit.
A samozøejmì vám dìkuju, že jste pøišli a vyslechli si o naší kampani.
Stuart a já jsme to jaro mìli asi 9 nebo 10 pøednášek o kampani.
V Birminghamu, Londýnì, Oxfordu, a taky ve vesnicích u Cambridge.
Pan Stuart Clive Shorter. Já mluvil první, a pak vstal Stuart,
a zvedl publikum ze židlí pøíbìhem svého života.
Klasickej pokus o sebevraždu, když máte nesnesitelnej pocit
nenávisti a bídy. - Øíkal, sem noèní mùra co s ní strašíte svoje dìti.
Ten typ èlovìka, kterého se tito dva pracovníci snažili dostat z ulice.
Mìly bysme udìlit Ruth a Johnovi medaili, místo zavøení do vìzení.
Tak jsem se prostì otoèil a všechno, co zbylo v mém zadku vyprázdnil.
Stuart dìlal pro charitu dvì veci. Dìlal obálky a odhaloval svou duši.
V pohodì?
Pøesnì tak. Toto je tvoje jméno. Když rozluštíme hádanku, tak i tebe?
Je prostì hroznì moc zajímavý. Vypráví mi o svìtì o nìmž nic nevím,
prostì ho mám rád.
To je zvláštní. On ví pøesný den, který ho zmìnil na sociopata.
Mezi 4. a 5. hodinou odpoledne. Pøesný den.
Je to jako vìdìt, co bylo v lektvaru Dr. Jekylla, který ho zmìnil na Hyda.
Ta vìc, Stuartova èerná mlha, se zjevila tu noc.
Zøejmì zaèala rvaèkou s nožem.
Poprvé, kdy jsem o tom uslyšel bylo druhý den po telefonu od jeho matky.
Aspoò tu není krev. Obvykle tu bývá.
Možná to uklízeèka uklidila. Jen tu krev.
Kampaò pro nìj znamená hodnì, víte. Drželo ho to pøi smyslech.
Nebyl takhle šastný od dob kdy byl malý kluk.
Jen pro Alexandra.
Ahoj Alexandøe. Tady Stuart.
Víš, dost jsem toho vypil, nemùžu si pomoct...
Stuart se mìl dostavit k soudu v Cambridge.
Šel jsem s ním jako morální podpora.
Nevypadají, že by jim vadilo tu být.
Poèkej až se dostanou k trestnímu soudu, tam už to bude vážnìjší.
A už je to za náma.
- Pardon, asi spadnete- - Naser si!
Dobøe, uvidíme co øekneš tomu v paruce.
Kurva nìkdy to trvá tak dlouho, že zapomeneš proè voláš.
Hej to si poslechni. To je mùj malej.
Neznám tì, odprejskni, nechci s tebou mluvit!
Nemyslel jsem si, že bude takovej.
Myslel jsem, že by mohl jít na obchodku.
Ale teï teda nevím.
Musím si s ním promluvit o duležitosti slušnýho chování.
- Je mu 14. - Dostalo mì to.
Pan Shortere?
Podle záznamu bylo na místì èinu cítit hoøící beznín.
To byl fritovací olej.
Bylo to výroèí smrti mýho bratra.
Chtìl jsem se zebe vypálit ïábla.
Magistrátní soud rozhodl, že Stuartùv složitý pøípad nezvládne,
tak ho poslali k trestnímu soudu.
To je skvìlý. 40 policajtù a stejnì si venku na kauci.
Proè nemáš rád tenhle systém.
Máma øíká, že tomu taky nerozumí.
Co mìl ten obhájce na mysli, když øíkal "pokus o zabití"?
Myslel si, že jsem chtìl sousedovi uøíznout hlavu nožem na chleba.
To si nechtìl, že?
Jo.
A kdyby se nepohnul tak bych ho taky dostal.
Takže tys øekl sousedovi, co ti vyrobil tu postel, že je buzík,
a proto mu pøeskoèilo.
- Ne, on si myslel, že sem to øek. - Tys to neudìlal. - Ne.
- Tak co si udìlal? - Jen sem se zeptal jeho kámoše,
jestli není buzík.
- To není vtip Alexandøe. - Myslím- - Až vyprší kauce pude mi o život.
Ztratil jsem klíèe.
Takže si mu neøekl, že je buzík.
Co øekl jeho kámoš, když si mu øekl.. Co øekl když ses ho zeptal, jestli
je buzík?
Øekl, že jen trpí pøedèasnou ejakulací.
Což mi v tu chvílu pøišlo celkem zajímavý,
protože tím trpím taky.
Pøíští týden jedu za pøáteli do Norfolku, pojeï taky.
Nemùžu.
Slyšel si magistrát. Nesmím opustit Cambridge do soudu.
A další vìc o praèkách jo.
Tenhle týpek v telce,
rozebral a smontoval tøi praèky dohromady,
jen tak, bez dùvodu. A øek, že to je socha.
Bože.
A pak to nìkdo koupil!
Nedìlám si srandu jo.
Ale tohle je dobrá obchodní pøíležitost.
Pronajmeš si stodolu, budeš tam montovat,
a až nebude dost praèek,
dìlej lednièky.
Víš to mì fakt štve Alexandøe.
Poøád dostávám tak svìlý nápady jak vydìlat prachy,
a lidi mi poøád øíkají, že jsou špatný. Nepodpoøí mì.
Vùbec žádná podpora.
Podržíš volant?
- Chceš pivo? - Ano.
- Dìkuju. - Trochu mi nech. - Nechám.
Myslím, že jsem nìjakej nachlazenej.
Hej poslechni si tohle.
Omluvám se, nejsem teï pøítomný. Zanechte prosím jméno a zprávu.
Takže proè si nenajdeš normální práci?
- Jako pøes den? - Jasnì.
Vstávat ráno, chodit domù pozdì v noci. - Pøesnì tak!
Poøád.
- Ty si nìco takovýho dìlal? - Ne.
Jo jednou jsem dìlal takovýho sluhu u kámošova bráchy.
- A?
Dostal hlavièku debil.
Asi sis tím moc velkou hlavu nedìlal co.
Zkoušel to na mou ségru.
A pak taky... ale, to nemá cenu.
Co nemá cenu?
Ale vlastnì nic.
Mùj brácha Gavy se zabil ...
Už nemusíš nic víc øíkat Stuarte.
Popovídáme si o tom jindy.
Jo, díky.
Když policie našla Gavyho, øekli, že trpìl.
Ty tabletky co si vzal mu sežraly játra a ledviny ještì než umøel.
Umíral v agónii.
A já jsem ráda.
Jsem ráda, že mùj bratr trpìl.
- Motorovkou vyøezané høiby. - No ty vole.
Za co si to zasloužili?
Kurevsky pìkný poklady tady máš.
- Kupuje to hodnì magorù? - Jo, spousta.
Jsem James, rád tì vidím.
Alexandr mi o tobì všechno øekl.
- Ahoj Stuarte. - Ruben jo?
- Já jsem Dido. - Máte nádherný dùm.
Ahoj zlato, jak se máš.
Rád tì vidím. O díky.
Alexandr vám øekl, že jsem alkoholik, že jo? Jsem taky násilník a zlodìj.
Ale nebudu dìlat žádný problémy.
Mùžete mi to tu ukázat prosím?
- To je hruška? - Jo to je.
Dìláte z toho cider?
A taky jabka!
Slavní herci tu hrávali tenis. Lorenzo Olivier.
Lorenzo Olivier vážnì?
25 - 0
Mìly byste ty stromy pokácet a postavit dráhu pro motokáry.
Spravte to a mùže to tu být moc pìkný.
Lapsang souchong že? Moc dobrý.
Uu je to moc dobrý.
Kurva tady je to úžasný.
Jo to ste vyhráli.
Sou falešný. Falešný kozy.
Já mám radši takový pøírodní balóny.
Chci øíct, když maj viset, tak a visej ne.
Stejnì to poøád nechápu Alexandøe.
- Proè tì tak zajímají bezdomovci? - Nezajímají.
Pracoval jsem tam jen proto, že tam byly dobrý peníze.
9 liber na hodinu. Pravidelný smìny.
Jak dlouho se má ta cibule dìlat?
Dokud nebudeš spokojenej.
Taky proto, že jsem mohl po ránu psát.
Jo ale proè?
Podívej, Struarte. Kdybys mì zajímal jako bezdomovec,
dávno by mì vyhodili za neprofesionální chování.
- Takže? - No mám tì rád jako kamaráda, je to tak špatný?
Koøení?
Je trochu divný, jestli tì to zajímá.
Víc ani nemùžu souhlasit.
Vždycky se najde nìkdo, kdo si dá dvì.
Jo ale proè??
Protože si vtipný, chytrý, dobrý spoleèník, co ještì kurva chceš,
milostný dopis? Sklapni a pij to svoje blbý pivo.
Úžasný.
- Co že to je za jídlo? - Trestanecký kari.
Hej Stuarte! Je ètvrtek, musíš to vyprávìt. - Ne, teï ne.
No tak, slib je slib. Už si nám øekl všechno ostatní.
Dej mi pokoj Alexandøe.
Tohle nechceš vìdìt. - To je Stuartùv první
vìzeòský zákon. Mluví o tom jen ve ètvrtek, protože ve støedu
dostával peníze, takže kdyby ho to vyprávìní rozrušilo, poøád by mìl
dost heroinu na to, aby se uklidnil, je to tak?
O nic nešlo.
Byl jsem.. byl jsem jedno ráno v hospodì,
malej mìl ten den narozky.
Byl jsem to v té hospodì oslavit.
Bylo to už pøed 10ti lety.
A jeden chlápek øek...
Bylo to hnusný. - No tak. - Alexandøe, prosím.
Hele, ètvrtek je den D.
No tak jsem pøišel domù.
Mark øíkal, že šukáš s Grahamem.
Si ožralej.
Jestli to chceš musíš mì znásilnit.
- Kurvo jedna! Zabiju tì ty dìvko! - Nech mì!
Vzbudilas to zasraný dìcko!
A myslím, tehdy jsem si uvìdomil,
že jsem to totálnì posral.
Odcházím.
Nikam kurva nejdeš!
Vyjebáváš se mnou jo!
Popravdì se za to trochu stydím.
Dìte do hajzlu! Táhnìte!
Táhnìte do hajzlu!
Kurva! To je v poøádku. Kurva!
Tak jsme tam chvíli sedìli,
a rozhodli se, že výjdeme ven spoleènì.
Jdeme ven. Jsme spolu.
Omlouvám se.
Nemùžete toho hajzla zastøelit!
Úplnì zešílel.
To není Stuart.
Pohyb pohyb, deme deme!
Pìkná návštìva Alexandøe. Moc ti dìkuju. Fakt jsem si to užil.
Byl sem fakt pøekvapenej Alexandøe, abych øekl pravdu.
Myslel jsem že malomìšáci jsou namyšlený.
Ale jsou obyèejní, že jo. Byl sem trochu v šoku.
Popravdì.
Bìhem následujících mìsícù byl Stuartùv pøípad pokusu o vraždu
jeho souseda s postelí odložen jednou,
dvakrát,
potøetí,
a pak poètvrté.
Potøeboval nìjaké peníze, tak jsem mu dal 250 liber za jeho auto.
A ještì poøád èekám na papíry.
Mezitím kampaò sílila, použili jsme letáky, petice, protesty,
i benefièní koncerty, a pak dostal Stuart nápad jít za naší poslankyní.
A kurva.
Promiò, sem trochu nervózní.
Pan Shorter není z našeho volebního okrsku. - Já jsem.
Stuarta sebou beru jako hosta. - Alexandøe...
Na to si budete muset domluvit jinou schùzku. - Kecy!
Stejnì nemá nic jinýho na práci!
Mìsto neprovozuje skoro žádný útulky pro bezdomovce.
Bojím se toho,
že v zimì, chlast bude to jediný, co mì kurva udrží...
Omlouvám se.
Udrží v teple.
Ale letos to bude zase o jednoho mrtvýho víc každej mìsíc.
Proè?
Štìòata.
Nejsem si jistá, že vás chápu.
Na ulicích,
štìòátka.
Protože bezdomovci milují svoje psy jo.
Ale ubytovny povolují pouze 2 nebo 3 místa pro mazlíèky.
Takže, jestli dvì fenky vrhnou,
tak spousta dalších lidí budou mít psy jasný.
A tím pádem budou nucení spát venku.
A z toho potom plyne,
k tomu všemu navíc,
víc mrtvých.
Víte, na ulicích sou to malièkosti, které zabíjí lidi.
Ten soudce Howth musí tu kampaò urèitì nenávidìt. Ostuda!
Po 7 mìsících co byli zavøení Ruth a John - byli propuštìni na kauci.
Vzhledem ke stanovisku poslankynì ohlednì charity pro bezdomovce,
se mohou odvolat proti pùvodním rozsudkùm ve výši 4 a 5 let.
Tohle jsou první zábìry Ruth a Johna jak vycházejí od soudu dnes ráno.
Po 7 mìsících ve vìzení se takzvaná Cambrigská dvojka
dostava ven na kauci a teï mohou svùj pùvodní rozsudek zvrátit.
Nevidím jestli je zaplý blesk.
Stuarte, tady Alexandr. Pøestaò s tím co dìláš a dojdi sem!
To je ta moje svalová dystrofie.
Humero skapulo nebo cosi.
Svalová dystrofie.
Je to fakt jazykolam, nikdy se nenauèím ten název.
Co neznáš to ti neublíží že jo.
Vlastnì jsem sem pøišel jen omrknout sestøièky, chtìl jsem se pomazlit
a vystøík jsem brzo! - Stuarte!
Myslel sem, že to bylo kvùli mé svalové dystrofii,
protože pták je sval že jo!
Zaèalo to na mým srdci.
Zkusili mi dvakrát dát do hrudníku kardiostimulátor,
ale rozpadaly se mi žíly, asi kvùli tomu všemu co sem si píchal.
Dobrá sranda co?
Nemùžu uvìøit, že ti to neøekl. Øíká každýmu o všem.
- Ale to není pravda. - Mami je.
To byl jeho zpùsob jak to zvládal. 20 let. Bez pøestávky.
Od tý doby co se poprvé ocitl na ulici. - 20 let?
Ale já myslel, že to byl Gavy a jeho sebevražda co z nìj udìlalo to co je.
Nebuï hloupý. Stuart byl sám na ulici od 12 let.
Všechno to zaèlo tak náhle.
Zaèalo to když mìl 12 let.
Gavy musel dobìhnout pro mámu.
Mami, Stuart!
Dejte mì do ústavu!! Slyšíš mì? Dej mì tam hned nebo tì zabiju!
Dej mì do ústavu! Hned mì dejte do ústavu!
Øekl jsem dejte me do ústavu!
Tak pojï, pozor na hlavu.
Vzali ho do ústavu hned tu noc.
Nevidìli jsme ho 3 týdny. - Další pro vás pane Laveracku, jste populární.
On chtìl pøijít. - Chudák chlapec. Chudák chlapec.
"Laverack popírá svou úèast na sexuálním zneužívání."
"Sexuální zvrhlík odsouzen na 18 let."
"Strašlivé zloèiny byly jen špièkou ledovce. Odhalena sí pedofilù."
Šel z deštì rovnou pod okap.
My jsme nebyly ten déš. - Víš co jsem tím myslela.
Prostì jsem tomu nerozumìla.
Lidi øíkali, že se ho má zøeknout.
Jak si mùžete umýt ruce nad svým vlastním dítìtem.
Je to moje krev.
Je to mùj syn. Jen si pøeju abych mohla udìlat víc.
Když jsem psal knihu, po kampani, psal, pøepisoval, uvìdomil jsem si,
že nikdy nebudu moct Stuarta omluvit nebo objasnit.
Cokoli co zabilo jeho nevinnost už nejde jednoduše popsat slovy.
Jediné co jsem mohl bylo ho popisovat na stránkách.
Haló? - To sem já posero. Jsem na plicní klinice v Papworthu.
Pøiï na návštìvu.
A po cestì, mùžeš zaskoèil k mým prarodièùm? Mají pro mì dárek.
Smrdí to tam a já je nerad poslouchám.
Nevidìli jsme Stuarta roky. Mnoho let.
Víte, nemá to poslední dobou vùbec jednoduché.
Jeho matka to svádí na autobusy.
Nejsou spolehlivé.
Stuart? - Ne. Rory. Jeho syn.
Stuart! - Ne. Rex. Jeho otec.
Zlý èlovìk byl jeho pravý otec.
Cikáni.
Stuart? - Gavy. Stuartùv bratr.
Jednou, když Rex mlátil Judith hùø než jindy,
Gavy ho praštil do hlavy koštìtem.
Bylo mu jen 5.
Rex se potom odstìhoval.
Já vím, proè se Stuart zmìnil. Gavy jednou pøišel aby mi to øekl.
Slíbila jsem, že to nikdy neøeknu.
O tøi dny pozdìji spáchal sebevraždu.
Na oslavu, až mu bude líp. Nevìdìl jsem jestli èervené nebo bílé.
Øekni mu a za námi pøíjde. Už jsme èekali dost dlouho.
Nemùžeme èekat vìènì.
Oo ty si kurva hvìzda!
Málem jsem umøel.
Jak se mají Ruth a John?
No nic moc.
On nemá práci, jeho žena øíká, že ze spaní pláèe.
- A Ruth? - Má rakovinu.
Parchanti.
Teï vidíš co jsem myslel tím systémem.
Systém. Tenhle systém ji udržuje naživu.
A tobì zrovna vìnoval kardio stimulátor za 5 tisíc liber.
Pardon chlapi, víte, kde je záchod?
Jo, vidìl jsem ceduli, je to tudy a nalevo. - Dík.
Kurva práce, potøebuju cigáro.
Jo, tohohle je plný mìsto. Samý kryplové.
Chodil jsem 6 rokù do takové školy.
A všichni skonèili takhle. Mrtví.
- Ústav vypadal takhle? - Ne. Zvláštní škola.
Poslali mì tam kvùlí mé svalové dystrofii.
Øekli, že nemùžu chodit do normální školy.
Byly to 70tý léta. Teï se tomu smìju, tehdy mi v té fázi ještì nic nebylo,
byl jsem jen trochu nekoordinovaný. Ale ani by sis nevšiml.
Když mi zaèali øíkat, že umøu jako chcípák, zaèal jsem si na to zvykat.
Nebyl jsem dost chytrej abych to pochopil.
Chcípák! Chcípák! Chcípák!
Chcípáku! Hej poï sem chcípáku!
Kde je tvùj brácha teï? Ty pajdale!
Pomozte mi, pomozte mi! Uuu.
Jdeme tì zabít.
- Vymlátili z tebe duši? - Každej den kámo.
Aspoò mìli co dìlat po škole.
A Gavy mì pak utìšoval.
Prosím, jen ne soudce Howtha. Prosím, jen ne Howtha.
Mìsíc po odchodu Papworth nemocnice Stuart šel k trestnímu soudu za
pokus o vraždu jeho souseda. Doufali jsme, že nebude soudce Ruth a Johna.
A kurva!!
Všichni povstaòtì, soudce Howth.
V tu chvíli si Stuart myslel, že vážnì dostane doživotí.
Zahajuji pøelíèení.
Tento pøípad se týká Stuarta Clive Shortera.
Výtržnictví,
neukáznìné chování, odpor pøi zatýkání.
Incident v bytì obvinìného.
Ne, ne, prostì øekl, že celý ten pøípad je nesmysl.
Všechna ta obvinìní, dokonce i ten pokus o vraždu.
Já vím, co víc øíct? Ten haluzák se z toho dostal díky pár formalitám.
No tak! Víš co i soudce Howth myslí o alkoholu! Ou fakt promiò.
Je volný! Je kurva volný.
Vstávat vstávat!
Slunko už svítí kámo. Slunko svítí.
Vstávat a cvièit!
Musím si zkusit oblek na svatbu mojí sestry. Svezeš mì?
Poslechl sis tu kazetu?
Bylo mi 9, Alexandøe, když to zaèalo. 9.
Tøi roky zneužívání.
Mùj vlastní bratr.
A pak se pøidal jeho kámoš.
Té noci, už jsem to nemohl vydržet víš.
Udìlal bych cokoliv.
Víc už udìlat nemohli.
- Máš jich víc? - Jo vzadu na sedaèce.
Myslím, že dùvod, proè ho máma poøád tak rozmazluje je,
že se cítí vinná za to co udìlal Gavy.
Ale on dìlal to samé i mì.
Jsem stejná jako Stu. Jednu chvíli jsem milius, a v další jsem chøestýš.
Jak sem se stal èím jsem?
Co zabilo toho malýho kluka?
Když policie našla Gavyho, øíkali, že hodnì trpìl.
Nechte mì bejt!
Ten chlapec trpìl.
Malý šastný kluk.
Pane Laveracku, tohle je Stuart.
Chudák chlapec. Chudák chlapec.
Nechte mì jít! Hned! Prosím, nechte mì.
Chcípák chcípák!
Doktor øíkal, že ty prášky co si vzal sežraly jeho játra a ledviny zaživa.
Byl to takový milý chlapec.
A já jsem ráda. Jsem ráda, že Gavy trpìl.
To je Gavy.
To je Gavy a já.
To on zabil toho kluka, kterým jsi byl.
On tì zmìnil.
To ne.
Tak co teda?
Tolik lidí mìlo podobné dìtství jako já.
Zkušenosti jako já, a prostì to pøijali a
žili, v uvozovkách, normální
a plodnej život. O tomhle jsem takovej filosofickej.
Kdybys mohl zmìnit jednu vìc v tvým životì, co by to bylo?
Kolik to je jedna vìc?
Je snadný to na nìco svést co.
Svalová dystrofie.
Nebo nìco jinýho.
Gavy.
Vážnì, nejjednodušší by bylo zmìnit mì.
Jen jednu vìc.
Den, kdy jsem objevil násilí.
Mùj otèím mi øek, že když nepùjdu ven a neubráním se,
tak mì zpráská.
Kurevsky fantastický!
Ze slabocha byl silák.
V den, kdy jsem objevil násilí,
jsem se cítíl 50x silnìjší.
Po tom co tì šikanujou a odstrkujou
a nadávaj ti do chcípákù,
se nauèíš, že násilí, a strach z násilí
a šílenství je to, èeho se lidi bojí.
Úmyslnì jsem se vztekal a zuøil,
a po 6 mìsích jsem zjistil, že nemùžu pøestat.
Už jsem se do toho nemusel nutit.
Víš co Alexandøe,
já sám nevím, co mì dostalo tam, kde jsem.
Obèas si myslím, že jsem ïáblovo dítì.
Pustil jsem ïábla dovnitø.
Teï ho nemùžu dostat ven.
Snažil sem se.
Vypálit ho ven, vyøezat ho ven...
Ani si nevšiml.
A proè by mìl. Nechce být bezdomovec.
Víš, ještì tu zùstala poslední otázka.
- Co to je kámo? - Hádej.
Píšeme knížku pozpátku.
Takže co je ta poslední informace, kterou potøebujeme?
Kdy ses narodil?
A jo jasnì.
Já jsem Stuart Clive Shorter,
narodil jsem se 19. záøí 1968.
Takže ti je 33?
To jo je mi 33. Stárnu, jak se øíká.
A prožil jsem hodnì kontroverzní
a nepøíjemnej život.
Jo.
Tak co?
Svìdek jak má být co?
Tohle bude velký.
Policie práve identifikovala muže, který zemøel po srážce s vlakem
blízko Cambridge brzy ráno. Byl to Stuart Shorter, 33 letý
z Water Beach. Koroner byl informován a vyšetøování zaène co nejdøíve.
Judith? Tady Alexandr.
Byla to sebevražda? To nevím.
Nenechal dopis.
Ale zase sebevrazi to èasto nedìlají.
Jediné co vím je, že se støetl z rychlíkem z Cambridge v 11:15.
Stuartùv mladý život pøišel k brzkému konci.
Odevzdáváme jeho tìlo aby bylo pohøbeno.
Zemì zemi, popel popelu a prach prachu.
S pevnou vírou ve vzkøíšení jeho života na vìènosti.
Našemu Pánu Ježíši Kristovi. Amen.
- Ahoj Alexandøe. Tady Stuart. - Ahoj Stuarte.
Víš, docela dost jsem toho vypil.
Nemùžu si pomoct, ale nemùžu pøestat myslet na mýho bratra,
a na bratrova kamaráda. Nikdo mi nevìøil...
A pak na ústav. Zneužívání.
Musel jsem dìlat vìci, co by nikdo nemyslel, že je možný,
aby tohle nìkdo chtìl po 11 letým klukovi.
Byla to rána za ránou.
A další a další a další...
Èím víc jsem mluvil, tím míò mi vìøili.
A pak už ani nikdo neposlouchal, co chci øíct.
Když mám v sobì nìjaký pití, tak tu tak sedím a
mám sám se sebou šílený hovory.
Mluvím o tom, že si ublížím, že se zabiju.
Nebo že najdu ty co jsou za to zodpovìdní.
Chci si jenom lehnout a umøít.
Cítím se tak špinavej.
A zasranì blbì, nenávidím a zmlátím každýho kdo se ke mì pøiblíží.
Jenom si pøeju, abych jednou,
mohl utýct od toho šílenství.
Knížka byla koneènì vydána v dubnu 2005.
Myslím, že by se Stuartovi líbila.
www.Titulky.com