www.titlovi.com
Vse legende so rojene iz resnice. Iz Amazonije
prihaja legenda o mesečevih solzah.
En cvetni list z velikega drevesa
lahko ozdravi vsako bolezen in razveljavi sleherno prekletstvo.
Stoletja so številne ekspedicije iskale legendarne zdravilne solze.
Najbolj znan je bil konkvistador Don Lope de Aguirre,
ki je bil odločen, da bo prevzel oblast solz.
Toda džungla je zaščitila solze.
Zgodovina vam bo povedala, da se je njegovo potovanje končalo z neuspehom.
Vendar so legende bolj izčrpne.
Da so ga našli čuvaji drevesa in ga vrnili v življenje.
Da je zahteval, da mu izročijo sveto puščico,
ključ do iskanja mesečevih solz.
Da je Aguirre napadel.
Toda džungla se je ubranila in Aguirreja in njegove osvajalce odpeljala,
preklela, da se nikoli več ne oddaljijo od rečne struge,
nezmožni oditi ali umreti ... Vsaj tako pravi legenda.
"Vemo, da so izginili tukaj, v regiji Lágrimas de Cristal.
In tu bomo našli pravi vir legende ...
LONDON, 1916. DVE LETI PO ZAČETKU VELIKE VOJNE
Drevo, ki ima neverjetno zdravilno moč.
Cenjeni kolegi, trdim, da slavna legenda
o mesečevih solzah ni mit, temveč znanstvena resnica.
Ki lahko revolucionira sodobno medicino,
ozdravi bolezni, ki ne uničujejo samo naših mest,
temveč pospravijo več naših vojakov kot nemške krogle.
Danes sem prišel po dostop do vaših ekskluzivnih arhivov,
vključno s starodavno puščico, ki so jo nedavno našli
na izgubljeni odpravi dr. Alberta Fallsa.
Konica puščice predstavlja manjkajoči del,
ki bo končno odkril lokacijo ...
Premor za dramatični učinek.
"Mesečevih solz." -Podali ste svojo zahtevo, g. Houghton,
a odgovor ostaja, neomajno, "ne."
Naši arhivi so delo pravih intelektualcev ...
ČE GRE VSE K VRAGU, PREBERI TO. (POČASI)
Ne navdušenih amaterjev.
Vseeno sem pritegnil vašo pozornost,
zato mi vsaj dovolite, da nadaljujem s svojo
analizo, kako pomembne so lahko mesečeve solze za medicino.
Zdravo. -Živjo. -Shaka Zulu. -Ja.
Z eno inovacijo je obvladoval svoje sovražnike iz ...
S tem, pa tudi s pomočjo taktike obleganja.
Niste tam, kjer bi morali biti. -Prav imate. Mislim ...
Galerija tajnikov je tam. -Najlepša hvala.
Zdravilo za vse bolezni, pa naj bo to tuberkuloza,
davica, mrzlica denga, rumena mrzlica,
cvetni prah, mrzlica ...
Vse mrzlice bi bile pokrite.
Oprostite. -Ja?
Ta oddelek je samo za člane društva. -Res? -Ja.
Oprostite za to. -Če sem iskren, sploh ne vem, kako ste ...
G. Houghton, sprejeli smo vas
iz spoštovanja do vašega pokojnega očeta.
To pa izgleda kot papir,
ki sem ga imel čast zavrniti, ko mi ga je predala pisateljica
dr. Lily Houghton.
Saj nista v sorodu? -Ne prostovoljno.
Mu bomo pomagali poiskati izhod?
EKSPEDICIJA FALLS
Prevod: Marinko Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Tukaj smo. V prvi škatli je.
Najlepša hvala za vaš velikodušen prispevek.
V zlatih palicah, da dodam.
Življenje bi bilo veliko enostavnejše, če bi več ljudi plačalo z zlatom.
Ne potrebujem vsega, samo eno stvar.
Zdi se, da jo je nekdo vzel pred mano.
Ne bi je smel. Vse mora biti tu.
Gotovo je le nekam zdrsnila. Pa poglejmo.
Še prej je bila tu.
Ustavite jo!
Pozdravljeni. Toliko, da veste, to je nguni assegai.
Napačno je označeno kot "Zulu".
Primite jo!
Stoj!
Konec poti. Dol!
Mojbog! -Ne!
Lep dan, gospod! -Mislite, da ste prvi, ki ste me izgnali?
Zavrnili so me že nekateri najboljši klubi v Evropi!
Mojbog!
Gospodična, dajte mi škatlico, pa vam pomagam.
Stojte! -Drsi vam!
Vstopnico, prosim.
Lahko zapišete na kredo? -Odhajate, fantje?
Bravo!
V imenu celotne družbe
se vam iskreno opravičujem, princ Joachim.
Pravkar ste jim izdali moje ime.
Princ Joachim sem. -Joachim.
Dobro. -Princ Joachim, lahko bi vam vrnili denar ...
Obdržite denar in mi raje povejte, kdo je bila ta ženska?
Ne vem ...
Pa vem, kdo je bila. -Vlom, velika tatvina,
in kar je najhujše od vsega, nasilni vstop na javni prevoz.
Me mora skrbeti zate? -Zakaj to praviš, MacGregor?
Gre za cvetni list, ki lahko ozdravi vse,
reši nešteto življenj, spremeni svet.
Nisi sanjal o novi pustolovščini?
Če bi želel v primitivne rovte, kjer ne razumem ene besede,
bi obiskal najine sorodnike na Škotskem.
Komaj sem preživel tisto odvratno potovanje z očetom v Butan.
Izgubil si le dva prsta. -Star sem bil sedem let. -Potem ostani tukaj.
Lahko ostaneš. Ne skrbi zame, medtem ko bom sama v Amazoniji.
Kdo pa bo skrbel zate? -Ne vem.
Daj no, razvedri se. S parnikom do Brazilije, z vlakom do Porto Velha,
potem pa potrebujeva samo še kapitana.
MAVRETANIJSKI PARNIK
Najprej vam čestitam za odličen izbor kapitana.
Od vseh križarjenj skozi džunglo, ki jih lahko najamete v Amazoniji,
je to nedvomno najcenejše.
Ampak tudi najbolj vznemirljivo. -Bomo vseeno deležni ogleda?
Seveda. -Kaj pa vračilo denarja? -Ne vračam.
Morala bi iti na drugo križarjenje, draga. Sem ti rekel.
Kapitan!
Kapitan?
Kapitan! To morate videti!
Glave dol! Mimo grem!
Kje smo ostali? -Umrli bomo.
Kapitan!
Gospod? -Včasih se gumbi zataknejo.
Kapitan! -Pa dajmo.
Če pogledate levo od čolna, boste videli dva zelo igriva tukana.
Igrata svojo najljubšo igro: rokoborbo s kljunom.
Edina težava je, da je igra le za dva.
Dve ptici, dva tukana.
Pravim vam, da je igra le za dva.
Ne za enega samega, dva se lahko igrata.
Kamnine, ki jih vidite tukaj v reki, so peščenjaki.
Nekaterim pa izgleda kot granit.
To je ena mojih skalnatih znamenitosti.
Pred tem sem delal v tovarni pomarančnih sokov,
pa so me zavrgli kot pločevinko. Nisem se mogel osredotočiti.
Ja, tudi mene so stiskali.
To je bila dobra šala. Moral bi začeti z njo.
Pravijo, da lahko navaden udav z enim ugrizom poje do 230 kg.
Osebno mislim, da je to zelo težko ... pogoltniti.
Mami, ga lahko ustaviš, prosim? -Nihče me ne more.
In ne prekinjaj me več, sicer te bom vrgel udavu. -Majhen otrok je.
Takšne ima najraje. Zapri usta.
Hej, roke nazaj na krov! O džungli vedite naslednje:
vse, kar vidite, vas želi ubiti.
In vas lahko.
Strupena angelska trobenta, strihnin, kurare, bananin pajek.
Roparji, umrli zaradi vročine, ki nikoli niso našli izvira mladosti.
Pustolovci, ki so jih zbodli raki, ko so iskali zlato.
Konkvistadorji, prekleti zaradi pobijanja nedolžnih domačinov.
In potem so tu še tisti, ki jih je pojedel
smrtonosni povodni konj. -Ampak oni niso mesojedci.
Pazite!
To je vrhunec križarjenja. Moj najljubši del džungle.
Dame in gospodje, pripravite se na osmo čudo sveta.
Še malo.
Hrbtni del vode!
Izgleda enako kot spredaj. -To je popolnoma drugače.
Gre za osmo čudo sveta, hrbtni del vode.
Ljudje, vzemite aparate. Tega nočete zamuditi.
Škloc, škloc, škloc. Še naprej šklocajte.
Upam, da niso Puka Michuna, najsmrtonosnejši lovci na polobli.
Lovijo ljudi!
Daj, no.
Prosim, pojdite hitreje.
Poškodoval bi motor, če bi šel hitreje, novega pa si ne morem privoščiti.
Grazie. -Prego.
Poslušajte, zaslužim glede na število ljudi, ki jih sprejmem,
ne glede na število ljudi, ki jih vrnem nazaj. Držite se!
KRIŽARJENJE SKOZI DŽUNGLO
PORTO VELHO, BRAZILIJA
Bodi dober fant in poskrbi za mojo prtljago.
Sem ti rekel, da ne obleci hlač.
Pritegneš nepotrebno pozornost. -Vseeno mi je.
Zdravo.
Danes ste bili vsi neverjetni, zdaj pa pojdite na zatožno klop.
To pomeni, da se poberite z moje ladje. Resno. -Zbogom.
Gospa, ne pozabite vzeti svoje prtljage. -Hvala.
Hecam se. Za vami je.
Adiós. -Pomagajte Zaqueu, priden poba je.
Izgleda kot desetletnik, v resnici jih šteje 47. Hvala.
Osupljivo. Ste jih sami izdelali? Čudovito.
To je grozno. Oprostite, mislim ...
Ne prepiraj se s prodajalcem opic.
Ne bom se prepirala. Ne bi smele biti v kletki.
Mojbog, tam so ladje. Poglej!
Zaslužila sva si lepo kosilo v hotelu, nato kopanje in koktajl.
Nisva pripotovala na drug konec sveta, da bi se kopala in pila koktajle.
Poiskati morava g. Nila in si zagotoviti križarjenje. Pridi.
Frank mi dolguje denar.
Buongiorno, Frankie! -Prosim, ne kliči me tako.
Frankie, veš, kateri dan je danes? -Frank mi dolguje denar.
Tretji torek v mesecu. Denar, Frank. Moj contante.
Kje je? -Misliš ta denar? Vse je tu.
Rabim le toliko, da bom ta teden končno lahko jedel. Ostalo je zate.
Žališ me, Frank. To ni ves moj denar.
To je pljunek ...
Drobtinica, nula od mojega denarja, Frank.
Ko si pri meni izposodiš denar za nov motor, mi ga moraš vrniti z obrestmi.
Zato bom zaenkrat obdržal tvoj motor.
Če mi v enem tednu prineseš pet tisoč realov, ti ga vrnem.
Če pa jih ne dobim, bom obdržal celo ladjo.
Za kaj potrebuješ mojo ladjo? Imaš dobre ladje. Vse so tvoje.
Niso še, Frank. Ampak jih bom imel.
Verjetno do naslednjega tedna. Arrivederci, Franco.
Kaj, za vraga, pa je to? -Všeč mi je.
Oprostite, poznate g. Nila ...
Elegantna stranka. -Spet doma, Rosita.
Lahko grem pogledat, če je g. Nilo kje drugje.
Še vedno je možno, da je v hotelskem baru.
Prav. Toda bodi hiter, sicer bom odšla brez tebe.
Ta možnost postaja vse bolj zaželena. -Oprostite.
Pisarna g. Nila?
Zgoraj. Hvala. Obrigada.
Kako ste?
G. Nilo? -Frank mi dolguje denar.
Notri ste. Upala sem, da bi se pogovorila o poslu.
Zdaj ni pravi čas.
Če pa se vrnete jutri zgodaj zjutraj,
se bova lahko pogovarjala na dolgo in široko. -Ne, raje bi zdaj.
Sem dr. Lily Houghton. Z bratom iščeva rečni prehod.
Rekli so mi, da ste pravi človek za to delo.
Narobe so vam povedali. -Nemogoče,
saj so vas toplo priporočili. -Imam idejo. Prosim, odidite.
G. Nilo, vaše ime je nalepljeno po vseh ladjah.
Mislim, da se obnašate nekoliko neracionalno.
Vi poskušate vdreti skozi moja vrata.
Imam veliko denarja.
Vztrajni ste. -Večkrat slišim.
Odpravila bi se proti toku proti Perujskim Andom.
Ta regija nima imena na običajnem zemljevidu,
nekoč pa je bil znana kot Lágrimas de Cristal.
Hlače nosite.
Ja, tako kot vi. -Se ženske v Angliji sedaj tako oblačijo?
Ko sem nazadnje preverila, nismo v Angliji.
Čeprav so hlače šokantne, bi res ... -Frank mi dolguje denar.
Frank mi dolguje denar. -Vam lahko ponudim pijačo? -Kdo je Frank?
Ne vem. -Nekaj pa bi.
Špricar? -Enako kot vi.
Poznate regijo, g. Nilo?
Če je na reki Amazonki, jo poznam.
Od vseh krajev na svetu, kamor lahko greste,
je Lágrimas de Cristal zadnje mesto, kamor bi si želeli.
Ampak si želim. In bom šla. -Pa ne boš, hlačnica.
Ne moreš tja. Nihče ne more.
Tudi če bi lahko, ne bi šli. To niso zabavne počitnice.
Nisem tu na dopustu.
Kje ste dobili zemljevid? -Ni neverjeten?
Podrobnosti in skrb, ki jo je namenil.
Narisal ga je Aguirrejev kartograf.
Pripadal je mojemu očetu. Pripovedoval mi je
o mesečevih solzah, ko sem bila še deklica.
Zato potem želite iti? Zaradi očetovih zgodbic za lahko noč?
Me lahko odpeljete tja ali ne?
Ali je bila vse skupaj le ogromna izguba časa?
Lahko bi vas odpeljal do tja, a imejte v mislih mrzlico denga,
anakonde, poleg tega pa je to bivališče prave Puka Michune.
To so tisti, ki vas želijo pojesti in nositi vaše oči kot ogrlice.
Moram biti iskren do vas, naredimo nekaj bolj varnega.
Jaz, vi in vaše hlače
gremo lahko skupaj na vožnjo po mestu. To bi bilo zabavno.
Pokazal vam bom slapove. Zdi se mi, da jih obožujete.
Pa še čredo pigmejskih slonov, ki smo jo nedavno našli.
Gremo gledat slone.
Izgubil sem ključ do tistega. -Res? -Zares.
S tistim ne boste nič naredili. -Poškodovali se boste. Oster je.
G. Nilo, svoje otroštvo sem preživela
v družbi delhijskih žeparjev, zato ... Izvolite.
Poskrbela bom za svojo varnost, če nimate nič proti.
Bova določila ceno? Ali naj poiščem drugega kapitana?
Dva piva, dva zrezka. -Kdo bo plačal vse to?
G. Nilo vztraja, da gre to na njegove stroške. -Tako je.
Mislim, da je pet tisoč realov več kot dovolj.
Deset, pa vas bom osebno odpeljal tja. Sem najboljši kapitan.
In skromni. V redu, deset tisoč.
Deset je, da vas pripeljem živo. Če vas pripeljem mrtvo, je petnajst.
Zakaj bi plačala več, če bom mrtva?
Potem bi vas moral nositi. Kar je veliko težje, gospodična.
Dvajset, mrtva ali živa. -Prav, a mi boste plačali,
ko zavijemo nazaj, ker je jasno, da ne bomo prišli do vašega cilja.
Zakaj bi se obrnila? -Prosili me boste, da se vrnem, ko zagledate prve brzice.
Komaj čakam, da vas razočaram.
Lily, poglej, koga sem našel v hotelskem baru. To je g. Nilo.
Buongiorno, signórina.
Je težak pogajalec, vendar je v meni našel sebi enakega.
Dogovorila sva se za 50 tisoč. Kdo je tvoj prijatelj?
Očitno ne g. Nilo. -Nisem g. Nilo. Ne.
Potem si zaradi tega ... -Uživaš v obroku, Frank?
Tisti Frank, ki dolguje denar?
Seveda. Zdaj mi je vse popolnoma jasno.
Mislim, da je prevara le, če ji nasedeš.
Hvala, g. Frank. Upam, da se nikoli več ne srečava.
G. Nilo, pozdravljeni.
Ste pravkar zažvižgali za mano? -Dvanajst tisoč. -Počakaj malo ...
Deset tisoč. -Nisi brez motorja?
Signórina, še do stranišča vas ne bi mogel pripeljati.
Pravzaprav njegova ladja izgleda kot navaden sekret.
V pristanišču ne boste našli hitrejše ladje.
Poleg tega ima najboljšo kopalnico v celi Braziliji. -Zakaj bi vam zaupala?
Samo jaz vas lahko odpeljem tja.
Mojbog!
Previdno. Zavoha strah. -Ni me strah.
To sem morda jaz. Topel, tekoč strah.
Šic.
Vsi ostanite mirni.
Še malo več strahu se je pojavilo. -Utihni!
Uspelo mu je!
Hvala. Hvala vam. Frank Wolff, ponujam križarjenja skozi džunglo.
Najboljše cene v mestu, brez jaguarjev. Hvala vam.
Vi ste marsikaj, kar me ne zanima.
Vendar ste sposobni. Torej dvanajst tisoč.
Petnajst. -Dvanajst. -Petnajst ... -Ne.
Dvanajst. Polovico zdaj, polovico, ko se vrnem živa.
Če smo se torej dogovorili, se dobimo s prtljago v pristanišču.
Smo. -Dobro. -La Quila bo pripravljena takoj zjutraj.
Ne, "Frank, ki dolguje denar," odšli bomo čez deset minut.
Čez dve uri se bo stemnilo. -Res?
Verjetno bi morali oditi čez deset minut.
Dobra odločitev.
Ne zdaj.
Rekel sem, ne zdaj.
Pridi sem. Odlična si bila, Proxima. Pridna punca si.
Malo si zamudila in preveč si me ugriznila.
Vendar si se izkazala.
Džungli ni pomembno, kako lepe so tvoje obleke,
ne boš naložila vse svoje prtljage na mojo ladjo. -Ni moja.
Moja je. In zagotavljam vam,
vse te stvari so potrebne za moje preživetje.
S to dodatno težo
bomo imeli srečo, če bomo sploh izpluli iz pristanišča, zato ne.
Večerja brez suknjiča je komaj večerja, kajne?
Bodi dober poba.
Kaj boste s temi pticami?
Nagačili jih bomo in poslali v Pariz. -Ne, ne boste.
Koliko?
Kaj, za vraga, pa delaš?
MacGregor! -Takoj pojdite ponj.
Na pomoč, MacGregor! MacGregor!
Ne.
To so bili moji teniški loparji. -Na križarjenje po reki gremo.
Po dnevih razvrščena oblačila in čevlji? -Ne.
Lahkotno branje in kopalke? -Dobro.
Pijača? -To lahko ostane. -Poslušaj, bedak.
Če mi boš še naprej metal prtljago v vodo, bom ...
Mojbog, veliko te je skupaj, kaj? -Res me je. -Lily?
Lily?
Nilo! Tvoj motor ima! -Moramo iti.
Ne brez moje sestre. -Vzemi svoje stvari. Gremo.
Gospodična!
Pojdimo. -Ne grem brez svojih higienskih pripomočkov.
Ugasni motor! -V redu, čas je za odhod.
Zakaj nas lovijo? -Ne vem.
Tukaj je Angležinja. Plačaj.
Lily ... -Zavij desno. Drži smer.
Kaj? Ne vem, kaj to pomeni.
Gospodična, moramo ... -Mojbog, oprosti, Frank.
Nič mi ni. Močno udariš.
Frank, za mano. -Ne hodi gor. Sem.
Gospodična, v tisto smer.
Gospodična, pusti že opice. Ni jim hudega. Ne hodi tja gor.
Ustavi se že! -Ne zdaj, Frank!
Kako si, hlačnica? -V redu.
Poskušal sem ti povedati ... -Vem. -Vstani.
Ne ... -Pridi! Gospodična, skoči!
Kaj čakaš? -Tam je!
Kje je Lily? -Tam.
Kje pa bo?
Pridi, gospodična.
Si si ogledala znamenitosti?
Lepo, da si se nama pridružila.
Zakaj nisi skočila v vodo?
Nočem govoriti o tem. -Ne zna plavati.
Rezervirala si križarjenje po reki, in ne znaš plavati? -Nikoli ni bilo nuje.
Kaj pa tistih dvajset tipov, ki so naju lovili po mestu?
Mogoče imam s sabo nekaj,
kar bi mogoče zanimalo druge zainteresirane strani.
Predpostavljam, da ti je pobegnila, Axel. -Ja, Vaša ekscelenca.
Potem bom osebno poskrbel za to.
Drevo je ključ do zmage Nemčije v tej vojni.
Konica puščice nam bo pokazala pot do drevesa.
Ne smemo jim dovoliti, da zapustijo pristanišče. Na površje!
Kdo so ti ljudje? -Mojbog.
Cena se je pravkar zvišala.
Pripravita se!
Daj, no! -Kaj se je zgodilo? -Brez moči smo.
Gospodična ...
Napolnite!
Moral boš prevzeti krmilo. -Ne, odlična voznica sem.
Kdorkoli, razen tebe. Na desno.
Hitro, preden napolnijo strelivo. -Zgrešil si ... -Razumem.
Kar ti daj. -Hvala bogu!
Frank ... Ukradel si mi motor?
Spravi se z mojega pomola! To je zasebna lastnina. Oplel si.
Čao.
Potopite jih, da lahko vzamemo puščico z dna reke.
Vstavite torpedo! -Torpedo vstavljen. -Zapiram loputo!
Hvala. -Ni za kaj.
Še bližje.
Lily? -Če bi bila na tvojem mestu, Frank ... -Ampak nisi.
Včasih moraš samo malo ...
To je moj motor. Nihče se ga ne dotika, razen mene.
Kaj sem pravkar ...
Evo.
Zbogom.
Je to ... -Torpedo. -Mojbog.
Frank, Frank ...
Kaj delaš? -Nismo dovolj hitri.
Frank!
Poglej, kaj so ti storili. Ubožica.
Zelo mi je žal. Mitraljezi. Kdo pride s podmornico v Amazonijo?
Toda vseeno si bila hitrejša od njih. Vedno si.
Želel sem, da bi bilo ležerno.
Tokrat si presegla še samo sebe.
Poznamo identiteto manijaškega morilca v podmornici?
Ne, ne poznam njegovega imena. Toda najmlajši sin cesarja Wilhelma
je napisal več člankov o mesečevih solzah.
Mislim, da je to on.
Ti ni vroče v tem? -Niti najmanj.
Zrkla se mi znojijo.
Si v redu, dragi?
Mojbog! MacGregor, poglej! Inia geoffrensis!
Prelepo!
Tukaj jim pravimo encantado.
"Uročeni"? -Ja. Duhovi, ki spreminjajo obliko.
Ne glej jih naravnost v oči, če nočeš vseživljenjske môre.
Če verjameš v legende, moraš tudi v prekletstva.
Prav.
MacGregor, enkrat sem imel punco, ki je škilila. Ni se nam izšlo.
Nikoli si nisva mogla pogledati v oči.
Mojbog, temu praviš šala? To ni smešno.
Prepričan sem tudi, da je vrgla oko na nekoga drugega.
Trapasto.
Večina ljudi se med snemanjem nasmehne, Frank.
To je fotoaparat z gibljivimi fotografijami. Si ga že kdaj videl?
Nisem še videl gibljivih fotografij. -Zelo so zabavne.
In lahko doživiš, kako je biti kjerkoli na svetu.
Zakaj bi to hotel, če si lahko tu, obkrožen z vsem tem? To je ...
Je kot križarjenje skozi rajski vrt. Prelepo je.
Poglej to. Frank, si videl te helikonije?
Veš, da obstaja več različnih vrst
na enem drevesu v Amazoniji, kot jih je ...
MacGregor, mislim, da si zgrešil smer.
Moramo se obrniti tja. -Ne, v redu je. Drži smer.
Lágrimas de Cristal je tam. -Frank ... -Dobro mu gre.
Mislim, da si se zmotil. -Nisem, jaz sem kapitan.
Lágrimas de Cristal je naravnost. Drži to smer.
Frank, zemljevid pravi, da je prehodno.
Tu imamo tisto pečino in točno ta pritok.
Če gremo po tej poti, lahko prihranimo dva dni.
Ne moremo tja. Sem moramo. Lágrimas de Cristal je tukaj.
V tisti smeri so brzice. Si se že spuščala po njih?
Ne, ampak ti si verjetno se ... -Ja. -Zato sem te najela. Zato moramo ...
Obrnimo se tja. Na desno. Kakorkoli že rečeš temu.
Nisem tisti, ki ne zna plavati, hlačnica. -Ne skrbi, kapitanko.
Gospodična, kapitan sem. -Moja napaka.
Ta od boga pozabljena neskončna Amazonka
s svojimi neštetimi zavitimi pritoki.
Dr. Houghton in njena konica puščice sta lahko kjerkoli.
Samo ena oseba se je približala mesečevim solzam.
Morali ga bomo vprašati neposredno. Nastavite novo smer.
Toda, Vaše visočanstvo, Don Aguirrejeva kletev ...
To je le legenda, kajne?
Tu se bomo zasidrali čez noč.
Ne moremo nadaljevati po temi? Samo naravnost pljujemo.
Ne, če nočemo, da se motor pregreje.
Veš kaj, kapitanko. Po današnjem dnevu
bi se mi prilegla ta tvoja razkošna kopalnica.
Je tam spodaj?
Ne, spodaj ni nobene kopalnice, hlačnica. -Kaj?
Ne, kopalnica je tam zunaj. To je kopalnica.
Sedem tisoč kilometrov luksuzne kopalnice.
Prej sem ti jo že malce ogrel.
Vem, da ne znaš plavati, zato če se slučajno utopiš,
lahko vzameš milo, da se spereš z obale.
Nekaj bi pojedel. Nekdo mi je v pristanišču zmetal stran vso hrano.
Frank, če misliš, da nama boš skrajšal pot tako, da naju stradaš,
ti povem, da obstaja velika verjetnost, da ti bo tudi uspelo.
Pričakuješ, da bom to jedel?
Piranje.
Bolje, da jih mi pojemo, kot da one pojejo nas.
Ni šans.
Moram reči, Frank. Te piranje so res dobre.
Imajo edinstven okus. -Zaradi krvi.
Dobro. Jaz grem v posteljo.
Spi kjerkoli, samo ne v moji kabini. To je območje z omejenim dostopom.
Zakaj, zaboga, bi želel spati tam?
Prekleto!
Strmiš vame. Kako naj te ustavim?
Nisem vajen gledati ženske v hlačah, to je vse.
Zelo te zanimajo moja oblačila, Frank. Navadi se.
Te oči so videti polne življenja.
Čeprav je tvoja perspektiva nekoliko napačna. -Kaj?
Na žalost imaš prav. Rišeš? -Včasih sem.
Zakaj si nehal? -Narisal sem vse, kar sem hotel narisati.
Potem pa sem pomislil, da bi se naučil česa novega.
Morda pa potrebuješ samo pravi navdih. -Kaj pa ti?
Navdiha mi nikoli ne zmanjka. -Ne, mislim, kaj počneš tukaj?
Potuješ z zemljevidom naokoli? Ali je vse skupaj zate samo zabava?
Mesečeve solze ... -Daj, no. -Mislim, da je legenda resnična.
Ni resnična. -Našla jih bom. -Ne boš jih. -In ko jih najdem,
samo predstavljaj si, koliko življenj bi lahko rešili.
Po legendi bo en cvetni list z drevesa ozdravil karkoli.
To bo za vedno spremenilo medicino.
Vse to bo začetek znanstvene revolucije.
Kar je zelo razburljivo, Frank. -Torej želiš biti cvetni Darwin?
In pomagati čim več ljudem. -Želiš rešiti svet?
Nisem rekla, da bom rešila svet. -Zelo plemenito.
Hvala. -In tudi zelo neumno. -Res si prijazen.
In ne znaš igrati.
Raje bi tvegala svoje življenje in življenje svojega brata,
da bi rešita ljudi, ki jih sploh ne poznaš?
Ni mi treba poznati nekoga, da bi mi bilo mar zanj.
Meni za nikogar ni mar, pika. -To je očitno.
Če imaš srečo, da imaš eno osebo, za katero ti je mar,
potem je zame to dovolj. -"Da je zame to dovolj ..."
Mojbog! Jezus Kristus! MacGregor!
Proxima! K nogi, Proxima! Pridi k meni.
K nogi, Proxima.
To je tvoja mačka? Tisti napad v lokalu ...
Zaigral sem ga. -Za božjo voljo, Frank.
Ti lahko kaj zaupam? -Ne.
Ob pravem času.
Domačini o tem kraju govorijo s strahom.
Tu so bili Aguirre in njegovi možje kaznovani
za poskus kraje puščice.
Tam.
Rečna voda.
To ste čakali.
Poglej, kdo je tu. Legenda osebno.
Rečna voda. Jo hočete še več?
Dolgo, boleče čakanje, da bi spet videli reko.
Mesečeve solze lahko razveljavijo vaše prekletstvo in vas osvobodijo te džungle.
Hočete, kar potrebujem.
Detonator.
Konica puščice je blizu.
Našli jo boste zame in vsi bomo dobili tisto, kar hočemo. Zmenjeno?
Prisezi.
Dobro.
Poglej, kdo je imel nočne môre.
Čakajo nas razburkane vode. Si pripravljena nanje, hlačnica?
Si prepričan, da je to edini način?
Sama si izbrala pot. Želela si prihraniti dva dni.
Razburkane vode ... Kako dobesedna je ta metafora?
Če imaš kaj dragocenega, predlagam, da pospraviš pod krov.
Ker sem sam dovolj dragocen, se vidimo, ko bo vsega konec.
Počakaj malo. MacGregor, počakaj.
Ne izgubi ga.
Si videla to? Prinesi mi ga.
Lepo te je bilo spoznati. -Ne govori tega.
Pojdi.
Ne spet ti. Pojdi stran.
Si res pripravljena na to? -Samo vozi čoln, kapitanko.
Mojbog, ta prekleta mačka! -Kaj delaš? -Neizprosna je.
Pa pojdimo.
Mojbog!
Si v redu? -Sem. -Obrnemo, hlačnica?
Ni treba. Se še navajam.
Dobro. Jaz tudi.
Počasneje!
Se hočeš vrniti? -Samo vozi!
Videti je, da si zmočila hlače, hlačnica. -Val me je pošprical.
Odpovedati se moraš iskanju. -Ti se moraš odpovedati kitari.
Mojbog!
Daj no, buena nia.
Daj že!
Prosim, ne ponovi več tega.
Lahko obrnemo ladjo in se vrnemo v mesto, kaj praviš?
To je prva pametna stvar, ki si jo rekel, odkar se poznamo.
Kaj pa ti, hlačnica? Se vrnemo v mesto?
Ne? -Pravzaprav mi je bila všeč ta celotna izkušnja.
Zdela se mi je zelo poživljajoča. -Malce bleda si videti.
Zato sprašujem. Si v redu? Si lačna?
Ja, lačna si. Če hočeš, imam par posušenih piranj ...
Izkazala si se.
Si ga vzela?
Pijana si?
Si najslabša mačka, kar sem jih kdaj imel.
VOTLINA UKAJALI
Ne vem, kako lahko živiš s to žensko.
Komaj dva dni sem z njo, pa bi jo najraje vrgel v reko.
Navadiš se.
Ali kdaj neha biti tako ... -Lily? -Ja.
Bojim se, da ne. Najprej gre brezglavo skozi zid, potem pa išče rešitev.
To bi moralo v latinščini pisati na njenem grobu.
Kaj delaš?
Ubil te bo.
Samo pokukam.
Tvoja sestra reče, kar ji pade na pamet,
in to komurkoli hoče. Ne ozira se na občutke.
Briga jo, kdo jo skupi. Po navadi sem to jaz. To ima po najinem očetu.
Vedno se je gnal za najbolj neverjetnimi idejami.
Prekletstva ne obstajajo. Niti zdravila za vse bolezni.
In tukaj že tri stoletja ni bilo konkvistadorjev.
PODEŽELSKI GROFJE
Zakaj si ji potem sledil sem?
Že tretjič so mi ponudili obetavno poroko
z očarljivo, izobraženo žensko, ki dobro jaha konja.
Toda dotični gospe sem moral povedati,
da ne morem sprejeti njene ponudbe. Niti katerekoli druge,
saj je moja usmerjenost
v drugi smeri.
V drugi smeri?
Tako je.
No ... Na drugo smer.
Stric mi je zagrozil, da me bo razvezal.
Družina in prijatelji so mi obrnili hrbet,
vse zaradi tega, koga ljubim. Bil bi izobčen iz družbe,
če ne bi bilo Lily.
Podprla me je. In zaradi tega bi ji sledil tudi do vulkana.
Hlačnica, pojdimo!
Bi pojasnil to?
Rekel sem, da ne hodi v mojo kabino. -Seveda si.
Da bi mi lahko pritajil še več skrivnosti.
Ena laž za drugo. Frank, mojster prevar si.
O kakšnih lažeh govoriš? -Da jih iščeš tudi sam!
Ne iščem jih! Nič več.
Že dolgo časa ne.
Sem sem prišel iskat mesečeve solze, tako kot ti.
Imam tudi zemljevid, kakršen je tvoj.
In na desetine drugih, ki so mu podobni.
Aguirrejev kartograf je bil očitno produktiven.
Izgubil je življenje, ko je iskal nekaj, česar ni bilo mogoče najti.
Sledil sem legendi do vsake vasi, otoka, grebena.
Nič. In od takrat sem obtičal na tej reki.
Ko bi le lahko bil kje drugje, samo ne tu.
Ampak nisi imel tega.
Pobožal te bom. In ne boš me pojedla. Jasno?
Nežno se ti bom približal. Zdaj bom to storil.
Saj nisi tako huda za veliko, kosmato, morilsko mačko, kajne?
Običajno se ne užalim takoj.
Lily!
MacGregor ...
Kam nas peljejo? -Gremo na območje lovcev na glave,
kjer ni dobro, če te obglavijo. -Frank, daj no. Nehaj s tem.
Ne morem si pomagati.
Lily! -Frank!
Frank ...
MacGregor ...
Kaj si rekel? -Naj izpustijo tebe in tvojega brata, da bosta preživela.
V zameno bosta morala zapustiti vse svoje stvari in oblačila,
jaz pa bom ostal tu. -To je zelo pogumno.
S tem se ne bom strinjala, Frank. Tega ne bomo storili.
Ni možnosti, da se vsi trije izvlečemo živi iz te situacije.
Poznam te ljudi. Pojdi, in jim dovoli ... -Ne!
Mi dovoliš pet minut, ne da bi me prekinila?
Zdaj si ga razjezil.
Ne ...
"Edino, kar si želim, je konica puščice." -Ne.
Ne obračaj glave tako. Sovražijo to. Ne počni tega.
"Vem, da jo imaš. Pripada mojim ljudem, ki so jim jo že davno ukradli."
"Lahko jo vrneš in se osvobodiš, ali pa ti jo sami iztrgamo iz roke."
"Potem ko te damo iz kože."
Daj, no. Slišala si dobrodušnega kanibala.
Predaj mu jo. -Malo sem že pozabila na narečje Puka Michune,
zato hočem, da jim prevedeš besedo za besedo. -Prav.
Ne, ne morem vam dati puščice. -Mojbog, Lily. -Lily ...
Utihni. Povej jim. Res imam puščico, ki pripada vašim ljudem.
Ko je v igri konica puščice, se obnaša čudno. -Vrnila jo bom.
Nemogoča je. -Toda prej jo moram uporabiti, da poiščem mesečeve solze.
Težko je biti v njeni bližini. -Če bom zaradi tega umrla, naj bo tako.
Vseeno ji je, če jo ubijete.
Ampak morate izpustiti ta dva. -Samo ne ubijte me.
Lily! -Daj no, borite se z mano. Daj no, napadite!
Dajte že, borite se. Kaj je narobe z vami? -Lily ...
Resno, Frank. Naslednjič ti bom zaračunala več za ta cirkus.
Sam, dogovorila sva se. -Ne, dovolj imam. Gre za celo produkcijo,
potem pa moram kupiti še te neumne kostume. Povedal si mi,
da je to dobra Angležinja s svojim mlahavim bratom.
Še ubila se bo. -Vem, ker je nora!
Nenormalno je odločena.
Lily, resnica je, da vsega tega nisem uspel odpovedati.
Ne pozabi, da je prevara le, če ji nasedeš.
Nehati moraš s tem. -Mlahavim? -V pozitivnem smislu.
Močno me je mahnil. Cela družina močno udari.
Lahko to prevedeš? -Mogoče.
Mogoče, vendar obstajajo nekatere ovire.
Če nekaj hočeš v zameno, zelo natančno govoriš angleško.
Imam čuden občutek, da se bova dogovorili o ceni. -Razumeš me.
Prodajalka Sam rada trguje. -Stavim, da res.
Bi si želela ta klobuk? Lahko ga vzameš.
Zdaj si pa res zafrknil.
Misliš, da bo to prebolela? -Ne bi rekel.
Ni bilo nič osebnega. To je bil dogovor vnaprej.
Ko tako razjeziš Lily, si zanjo mrtev. Mrtev in pokopan.
V grobu.
Balzamiran in zakopan. -Razumem.
Mrtev kot dodo. -Jasno si povedal.
Mrtev, mrtev. -MacGregor ... -To pivo ni slabo.
To je masato.
Narejen je iz fermentirane sline. Slino piješ.
Ko si v Rimu ...
Mojbog, ko bi bil vsaj zdaj v Rimu.
"Mesečeve solze
imajo moč, da ozdravijo karkoli. "
Za to besedo tukaj ni ustreznega prevoda v angleščino.
Je kot bolečina za
dušo.
Ozdravi ...
Ozdravi dušo. -Bolj ali manj.
Ozdravi.
"Da dokažeš, da si dostojna, moraš pretvoriti vodo v kamen."
"Potem ozdraviš zlomljeno srce."
"Da bi solze zacvetele, mora veliko drevo sovpadati pod redkim jokajočim mesecem."
Eden bo nastopil čez dva dni.
"Drevo se skriva tam, kjer je mesec krvavel."
"Moraš proti zahodu, nad kačje srce." -Srce ...
"Kjer si njeni strupniki grizejo rep ..."
"Kjer si njeni strupniki grizejo rep ..." Mojbog.
Rekla sem ti, da je zapleteno. -Seveda jih zato nihče ni našel.
Ker niso v Lágrimas de Cristal.
Tukaj so. V La Luni Rota. -Ja.
Koliko časa bi trajalo, da pridem do tja?
Dva do tri dni. -Kaj pa s kanujem?
Prosim? -Obvesti kapitana, da bom odslej potovala sama.
Sami ti ne bo uspelo, Lily.
Povej mu, da podcenjuje mojo odločnost in moje vozniške sposobnosti.
Prosim, povej dr. hlačnici, da o tem, kar se skriva v džungli,
ni mogla prebrati v nobenem od svojih učbenikov. Povej ji to.
Ne bom več padla na njegove neumne trike.
Postajajo dolgočasni. -Če greš sama navzgor po reki s to stvarjo okoli vratu,
boš umrla. -Res? -Moramo ostati skupaj. -Res? -Ja, moramo.
"Mi" je zanimiva beseda, Frank.
Ker na nek način pomeni odnos poln zaupanja in poštenosti.
O katerem ti ne veš nič, ker si lažnivec, Frank.
Si sebičen in aroganten.
Ravno toliko ti zaupam, kolikor daleč bi te lahko vrgla.
Kar je očitno malo, ker si tako ogromen.
Zato ni več "mi".
Pravzaprav imaš tukaj razliko od svojih dvanajst tisoč.
Poleg pa še napitnino za zares čudovito storitev.
To je palica za začetni udarec. -Za začetni udarec ...
Uporabite jo za vse, kar je dlje od 180 metrov.
Za krajše razdalje boste potrebovali železno palico.
Vojaška barva? Ja! Za bojevnika. Superca.
Žgečka.
Ne gre dol.
Ker je črnilo za tetovaže. Enkrat se bo že spralo.
V nekaj desetletjih. -Ne.
Francisco ...
Lily! -Frank, kaj je spet? -Takoj moramo oditi. -Kaj?
Daj mi puščico. -Misliš, da sem nora?
Verjetno misliš, da sem.
Francisco ...
Kaj se dogaja? -To sem ti hotel povedati.
Ne.
Izgledaš presenečeno. -Nemogoče.
Mit je resničen. -Po 400 letih ...
Konica puščice pripada meni.
Rešite svojo družino! -Ja.
Mojbog!
Frank!
Pridi. Držim te, hlačnica. Zaupaj mi.
Drži se!
Frank? Frank, primi se.
Samo trenutek. -Daj.
Frank, prosim te. -Držim se. -Frank ... -Ne držim se več.
Frank! -Mojbog!
Frank, pusti me! Kaj delaš? -Poskušam naju zanihati.
Traparija! -Ne, nehaj.
Pusti me! To je bila katastrofa! -Pretežka si.
MacGregor! -Lily?
Oprostite.
Pojdi stran od nje!
Ne! -Aguirre!
Palica za začetni udarec. -Odlično, gospod. -Puščica ...
Ne!
Frank!
Iti moramo! Primi! Vstopita! Vzemi ta nož!
Zdaj!
Si v redu? Kaj si si naredil? -Moje stopalo.
V redu je.
Moraš iti. Umakni se od reke in pobegni.
Aguirre hoče samo puščico. Teci, kolikor ti dajo noge. -Pojdi.
Prihajajo! Pojdi! Umakni se od reke!
Imam jo!
Ne! -Daj mi puščico!
Aguirre, predaleč smo od reke!
Mojbog! -V redu je. To sem jaz.
Si videl puščico? Si jo res videl?
Ne samo, da sem jo videl, ampak sem jo držal v rokah.
Končno lahko razveljavimo prekletstvo, in Francisco bo plačal za vse ...
Pozabi na Francisca! Konica puščice, Aguirre!
Le mesečeve solze nam lahko pomagajo znebiti se tega prekletstva.
Ta džungla požira naše duše. Ogabni smo.
Zase govori. Jaz sem slasten.
Res verjamete, da imamo še duše?
Zato potrebujemo mesečeve solze, so naše edino upanje.
Ženska v hlačah ima konico puščice,
in odnesla jo je stran od reke.
Ker ve, da ji tam ne moremo slediti. -Princ ...
On lahko sledi konici puščice. Povej mu, kam je šla.
Slišale ste ga. Povejte princu.
MacGregor!
Frank?
Frank, živ si. Kako? Kako to, da si živ, Frank?
Videla sem, da si umrl. Videla sem, kako si padel. Kako to, da si še živ?
Lily, ne glede na to, kaj si naredila zame,
če prideva živa od tu ... -Tukaj si.
Ne bom več zapustil Kensingtona.
Frank je živ! -Ja, živ sem.
Nekaj malega imaš v hrbtu.
Frank?
Moje ime je pravzaprav Francisco.
Francisco Lopez de Heredia.
Star sem približno 400 let. -Kaj? -Vem, da je to težko sprejeti.
Razložil ti bom celo zgodbo. -V tebi ni krvi.
Si duh? -Ne, zapleteno je.
Ampak očitno nisi človek.
Težko se osredotočim, ker mi je meč prebodel srce.
Sam, pridi sem in potegni. -Vampir?
Že zadnjič sem ti rekla, da ne bom ničesar več vlekla iz tebe.
Ne.
Ti si dr. Houghton, ne? -Doktorica botanike.
Poglej, kako visi. -Tako je narejen.
Ima zelo čudno obliko. Si ga videl od zadaj?
Pravzaprav je kar raven.
Z eno roko ali obema? -Poskusiva z eno.
Potrebovala boš obe roki.
Ne, ne! -Kaj je? -Mojbog! Boli me!
Ne, pa te ne. -Kako veš? -Frank, bi ugriznil v palico?
Ne. Vseeno hvala. -Ne, zaradi bolečine.
Razumem, kaj misli. Ampak ne.
Tu je, če jo boš potreboval. -Zdi se mi, da si zelo napet.
In to mi ne pomaga, ker sem zelo nervozna.
V redu je, če si. To je zate prvič. Saj je prvič, kajne?
Veš, da je, Frank. -Vem. Saj vidim.
To sem naredil že stokrat.
Ne vem, kako to rešiti, Frank. -To je posebno.
Res? -Ja. Počasi! -Kaj je?
Tega ne smeš tako storiti. Preveč je nasilno. -Frank ...
Bi rad, da ti ga jaz potegnem ven? -Ja, prosim. -Ni šans.
Lahko bi ga malo omehčal. -Ne, je že v redu. -Prav.
Veš, kaj vedno pomaga? Če bi dala svojo nogo gor.
Malo sem nervozen. -Ne bodi.
Frank, štela bom do tri. -Ti boš? Jaz štejem ali ...
Ne, jaz bom štela. Ena. -Ker ...
Sanjalo se mi je, da bom imel kosilo v Boodlesu. -Doktorica ...
Moramo iti. -Seveda. -Ne, dovolj si naredil.
Ne morem te pustiti same.
Poglej, v kakšnem stanju si. Ne moreš niti hoditi.
Boš vsaj razmislila o vrnitvi?
Nič mi ne bo. Obljubim.
Ali smrdim? -Zelo.
Imamo goste. Odprite vrata.
Dober dan, prijateljčki.
Je kaj tam?
Kaj je tam? Ste našli njihovo ladjo?
Ne? Ne ladje? Konico puščice?
Ja. Pokaži mi, kje.
Čebela mu daje navodila. -Pokaži mi na zemljevidu.
Tu? Slišali ste jo. Sprememba smeri!
Bi lahko čebelo vprašali za koordinate? -Ne bodi smešen, Axel.
Hvala.
395 let ... -Pet mesecev in 13 dni.
Res sem mislila, da si umrl.
Si bila žalostna, ko sem umrl? -Bila sem zelo zaskrbljena.
Za mojo dušo. -Za svojo odpravo.
In zate.
Kaj si ti? Ne krvaviš. Mislim, da dihaš.
Nisi mogoč. -Ne vem več, kaj sem.
Lahko pa ti povem, kaj sem bil.
Moj oče je bil plačanec,
Aguirrejev oče pa ga je rekrutiral v Alžiriji.
ŠPANIJA, 1556
Ko je moj oče umrl, medtem ko ga je varoval, me je sprejel k sebi.
Aguirreja in mene je vzgajal skupaj, kot brata.
Aguirrejeva hči Anna je zbolela.
Ona je bila vse, kar je imel. Prisegel je, da je ne bo izgubil.
Vse bom prepotoval.
Toda vrnil se bom k tebi z mesečevimi solzami.
In spet boš lahko tekla po mesečini. Ozdravljena.
Borili smo se proti oceanu, vendar nas je reka premagala.
Džungla se je borila iz petnih žil.
Naredil bi vse, da najdem mesečeve solze
in rešim Aguirrejevo hčer. Tudi kartografiral Amazonijo.
Ti si bil Aguirrejev kartograf? Ti si narisal moj zemljevid?
Frank ... -Se ti res zdi, da je moje delo izjemno?
Bil si skoraj mojster svojega časa. -Skoraj?
Džungla nas je enega za drugim pokosila.
Praktično smo bili mrtvi. Aguirre pa se ni hotel vrniti.
Zanj ni bilo sveta brez hčerke.
In potem so prišli.
Vsi bi umrli, če nas ne bi rešile mesečeve solze.
Čarobnost cvetnega lista je bila resnična.
Njegovo moč sta sprostila poglavar in njegova hči.
Vse, kar je bilo zlomljeno, so cvetni listi to zacelili.
In nenadoma sva okrevala.
Aguirre je bil vesel,
ker še nikoli ni bil bližje iskanju zdravila za svojo hčer.
Vendar je postal neučakan.
Aguirre je zahteval, naj mu dajo puščico in ga odpeljejo do drevesa.
Niste vredni. -Poglavar ga je zavrnil.
Kljub izkazani prijaznosti,
jih je vse pobil.
Puščico ima!
Rad sem imel Aguirreja, vendar nisem mogel biti del njegove norosti.
Nočem te prizadeti. Hočem samo puščico.
In nisem mogel samo stati ob strani. -Daj mi jo!
Beži!
Ne! -Bratsko rezilo prodira najgloblje.
Izdajalec.
Poglavar je vedel, da mu zmanjkuje duše.
Z njo je zaščitil puščico in njihovo sveto drevo.
Preklel je Aguirreja.
Vse nas je preklel, da ne bi mogli več zapustiti rečne struge.
Kam je šla? -Ne more biti daleč!
V nasprotnem primeru bi nas džungla pripeljala nazaj, za vedno.
Aguirre me je sovražil, ker sem ga izdal.
Vmes me je našel in sva se borila.
In spet sva se borila.
Utrujen sem bil od zabadanja.
Tako sem poskrbel, da nikoli več ne poškoduje mene ali koga drugega.
Ujel sem jih v jamo. -Reka!
Kje je? -Od koder jih džungla ni mogla vrniti nazaj do reke.
Oditi moramo!
Francisco, za to boš plačal!
In 300 let je džungla uničevala njihova telesa.
Jih spreminjala v pošasti, kakršne so danes.
Ne vem, kako so se tega znebili, vendar sem bil dolgo časa varen.
Kaj si počel? -Uporabil sem ga po najboljših močeh. Zgradil sem mesto.
To je bilo zabavno.
Našel sem par prijateljev.
Nekaj sem jih izgubil.
Potem sem se odločil poiskati mesečeve solze.
Zgradil sem ladjo.
Poimenoval sem jo po boginji meseca Quili.
Med iskanjem sem narisal vsak centimeter te reke.
Dokler nisem končno dvignil rok. In ker nisem mogel zapustiti reke,
sem začel organizirati turistična križarjenja skozi džungli.
Ves ta čas si bil sam ... No, seveda ne čisto sam.
Tako je. Skozi leta sem naletel na potepuhe, ki so nekoga potrebovali.
Ena za drugo, ena za drugo ... In la proxima ...
La proxima? -Proxima, ja.
Vsem sem dal tako ime. -"Bližina."
Ampak nikar ne skrbi, ti si moje najljubše dekle.
Veselo, veselo, veselo, življenje rad imej.
Morali bi se mi pridružiti pri drugi kitici. Še enkrat bom zapel.
Veslaj, veslaj ... -Prosim te, nehaj!
Smo že tam? -Ne!
Že vem, kaj se lahko gremo. Gledam naokrog in vidim nekaj,
kar se začne na črko ...
"P." -Zdelo se mi je, da potrebujeta prevoz.
Ne vozim se s tujci.
Skodelica čaja?
Kako vam je všeč ta dž'ngla? -Prosim?
Ta dž'ngla. -Oprostite? -Dž'ngla.
Poskusite počasneje. -Dž'ngla.
Bi lahko uporabili v stavku? -Drevesa, hrošči ... Dž'ngla.
Džungla? -Ja, to sem rekel.
Kako vam je všeč? -Prirasla mi je k srcu.
Ne zanima me več.
Gospod, dosegli smo cilj. -Čas je za dogovor.
Poglejte skozi to.
Vidite tisto mirno pleme Puka Michuna?
S pritiskom na ta gumb bi lahko ugasnil štiristo nedolžnih življenj.
Njihov edini zločin je, da so še živi.
Tvoja sestra in puščica sta bili tu. Zanima me, kam je namenjena.
Odločite se sami. Bodo živeli ali umrli?
Naj ti pomagam. -Ne, jaz sem na vrsti. -Dobro. Prisluhniti ji moraš.
To je popolno. -Precej dobro. -Ja, sedaj lahko samo plujeva.
Veš, koliko let jo ljudje že iščejo?
To staro reč? -Ja, to starino.
Kje si jo dobila? -Ukradla sem jo.
Ukradla?
Osvobodila sem jo. Kaj praviš na to? -Prav.
To sem iskal že zelo dolgo, a sem prepričan, da pripada tebi.
Kaj boš storil, ko boš našel drevo?
Odpravil bom prekletstvo. -In kaj se bo zgodilo s tabo?
No ...
Lahko bom izbiral.
In odločil se bom, da se upokojim.
Lily, vse, kar je zate novega na tem svetu,
sem jaz videl že stokrat.
Ja, ampak nič od tega ni bilo pomembno.
Dobro. Kje sta?
Ne prepoznam natančno ... -Kje? -Tukaj.
Mislim, da ste jih.
Drevo je tukaj, in bo postalo naše.
Ne morem deliti svojih odkritij z njihovimi gospodarji.
Ste že dolgo tu spodaj?
LA LUNA ROTA
To mora biti "voda v kamen."
Misliš, da bi se morala povzpeti?
Mislim, da nama ni treba gor.
Imava srečo. Spodaj je prostor z vzvodom.
Mislim, da je ključno, da ga izvlečeva. -To je čudovito! -Čudovito je. Krasno.
Edina težava je, da so bili naši predniki, ki so zgradili to,
na splošno ožji.
Kot naročeno za kopanje v najboljši kopalnici v Braziliji.
Ne, ne. Frank, prosim! -Hlačnica, poslušaj me ...
Ne znam plavati, Frank. To je nekaj, česar ne znam.
Nikoli nisi poskusila. -Ne gre za poskus. Na smrt me je strah.
Plaval bom za naju oba. -Frank, prosim. -Poslušaj ...
Tega ne morem storiti brez tebe. Potrebujem te.
Zaupati mi moraš.
Ne, ne. Frank, prosim te. -Mislil sem ...
Obrni se in glej slap, kapitanko.
V redu? Prosim te. -Prav.
Ne glej. -Nosiš hlače pod hlačami?
Tako je prav. -Mojbog! Frank! -Je že v redu.
Pojdiva. -Ne morem! Počakaj! Nekaj se me je dotaknilo, Frank!
V redu je. To je bila moja noga. -Oprosti.
Zelo me je strah. -Umiri se. Držim te, v redu je. Samo dihaj.
Pripravljena? -Ja. -Dobro.
Lily ...
Lily, daj no. Zbudi se. Daj že.
Daj, Lily.
Kaj ti je, Frank? -Živa si! -Kako si me lahko zapustil?
Saj te nisem zapustil. Tam spodaj so bile ribe ...
Kaj? Ribe, Frank? -Bilo je veliko piranj, ki so se spravile ...
Rešil sem te. Poglej. -Ne glej me. -Dobro.
"Pretvoriti vodo v kamen ..."
Po 400 letih sem ga našel.
Našla sva ga.
Zdaj si lahko cvetni Darwin.
Če je cvetni list tam, si lahko svoboden.
Saj ne, da reka ni lepa, ampak lahko greš kamorkoli,
vidiš še preostali svet. Lahko prideš v London.
Jaz sem iz Londona. Lahko bi ti ga razkazala.
Imam celo avto z motorjem. Lahko bi bil tvoja kapitanka.
Voznica. Če želiš. -Lily, vse to bi rad naredil s tabo.
Ampak sem se odločil. Po tem zame ni Londona.
Niti avta.
Pripravljen sem. -Ne.
Napočil je moj čas. Že davno tega je napočil.
Ne, tega ne sprejmem. Lahko bi imel drugo življenje.
Na mojo srečo je odločitev moja. -Ne bi smela biti, ker slabo sodiš.
Imaš pa svoj svet, v katerega se lahko vrneš. Tisto je tvoj svet.
Lahko bi bil tudi tvoj.
Svet, v katerem potrebuješ le eno osebo.
Mogoče.
Lily ...
Lily.
Zdravo. Mogoče sem norcu s topovi povedal, kje vaju lahko najde.
Končno se srečamo.
Velik, močan poba.
Pojdi na most. Pojdi.
Verjamem, da tole pripada tebi.
Konico puščice, prosim.
Ne, ne.
Tako domiselna ženska!
Iščeš mesečeve solze, da bi jih delila z znanstveno skupnostjo,
oni pa ti niti ne dovolijo, da bi sedela z njimi za mizo.
Izročiti to ogromno moč množicam bi bila čista norost.
Ko pa lahko uporabim solze, ne samo za zmago v vojni,
temveč tudi za vladanje nad vsemi bodočimi rodovi.
Glej naravnost. Odpluj do drevesa.
To drevo je že dolgo mrtvo.
O teh mesečevih solzah veš več kot kdorkoli, zato ...
Veš, kako jih razcveteti. To boš storila zame.
In ko dobiš svoje,
kaj ti bo preprečilo, da nas potem ne pobiješ? -Zdaj bi te lahko ubil.
Jaz bom naredil to.
Če obljubiš, da jih boš izpustil in mi v zameno dal en cvetni list.
Poznam mite in starodavne običaje, kot da bi jih osebno živel.
Frank, ne ... -Če lahko kdo od tu prinese mesečeve solze, sem to jaz.
Če lahko razcvetiš drevo, boš dobil svoj cvetni list.
Imaš mojo besedo.
Ni druge poti. -Toda bratec ostane na ladji.
Bratec? Imam ime.
Čudovito je.
Daj.
Konica puščice bi morala biti zataknjena tu.
Pojdi mu pomagat. Gremo. -Ne grem. -Ne?
Naredila bom to, če daš še meni cvetni list.
Če ga dam še tebi? En cvetni list, ne dva. Odločiti se morata med sabo.
Kaj praviš, mišica?
Boš zanjo žrtvoval svoj cvetni list?
Najprej me bo morala ubiti.
Res?
Zmenjeno. -Zmenjeno.
"Bojevnik z zlomljenim srcem se je povzpel na najvišji vrh
in uperil puščico proti Mesecu.
Potem je Mesec spoznal pravo bolečino in začel jokati.
Ko so solze padle na sveto drevo ..."
Daj mi puščico.
Pohitita!
Sam je rekla, da bomo morali pozdraviti zlomljeno srce.
To ni konica puščice, ampak srce.
Ne moreš ozdraviti srca, ki ni ... -Zlomljeno.
Zdaj bom vzela tisti cvetni list.
"Pod jokajočim Mesecem ..."
Cvetne liste moramo pobrati, preden Mesec zaide. Pohitite!
Vsakič. -Oprosti.
Streljajte!
Pridna morilska mačka.
Kje je Lily? -Tam gor.
Pa smo spet tam.
Mesec zahaja. Drevo umira.
Daj.
Lily!
To je smešno znana situacija, kajne?
Predaj mi ta cvetni list. -Ne. -Vseeno boš umrla.
Če mi ne daš cvetnega lista,
bo umrl tudi tvoj brat. Njegova smrt pa bo veliko počasnejša.
Daj mi ta cvet.
Dovolj je le en. Daj mi ga.
Nikoli. Frank! -Spusti me!
Prevzemi krmilo. Trdno ga drži.
Si najboljša mačka, kar sem jih kdaj imel.
Pojdite stran!
Očitno nisi bil dober do mojih malih prijateljev.
Aguirre, pomagaj mi, da pridem do cvetnega lista.
Dal ti bom, kar hočeš! Denar, ladje ... Španijo!
Kraljevi družini ni mogoče zaupati.
Aguirre, ženska v hlačah ...
Ujemite jo!
Aguirre!
Francisco ima cvet!
Ustavite ga!
Tukaj sestopiš. -Kaj?
Povej Lily, da bo zame vse na tem svetu. -Kam greš ti?
Proxima. Zaščiti ga, zdaj si ti glavna. Pojdi.
Zbogom, dekle.
Pripraviva jim še poslednje križarjenje, mi buena nia.
Obstaja samo en način, da se to konča. Pridite pome.
Lily ...
Zaletel se bo.
Ne, blokiral bo reko.
Francisco! Daj mi cvetni list!
V žepu ga ima!
Zdaj je pa dovolj! Čas je za vajino smrt!
Dobro. Zdaj pa postajaš že malo neznosen.
Lahko noč.
To ni ravno tisto, kar sem nameraval.
Bratsko rezilo prodira najgloblje.
Daj mi cvetni list. -Rekel mi je, naj ti povem,
da si zanj vse na svetu.
Kje je cvetni list?
Oprosti, stari prijatelj. -Hotel je, da ga vzameš.
Ustavite ladjo! Ustavite jo! -Frank ... -Počakaj.
Frank, ne! -Ne!
Francisco, kaj si naredil?
To je hujše od smrti! To je mučenje!
Si najbolj razdražljiv človek, kar sem jih kdaj srečala.
Lily ...
Frank ...
Frank!
Krvaviš. -Boli me.
Res? -Ja. -To je dobro.
Ne morem verjeti, da si me ustrelila. -Vem. -Dvakrat.
Vem, toda prvič nisi padel. Moral bi samo pasti.
Pomenita mi vse na tem svetu.
Poglej, poglej ... -Nilo, zdaj imaš vse ladje.
Poskrbi zanjo.
Danes sem tu, da vam povem o mesečevih solzah.
Legenda je resnična.
Naša odprava je potovala globlje v Amazonijo kot katerakoli prejšnja.
Na našem potovanju so meje med življenjem in smrtjo,
preteklostjo in sedanjostjo, enostavno izginile.
Bil sem priča neverjetnim stvarem.
Začarani delfini, ki vas lahko preganjajo v sanjah. Nesmrtni konkvistadorji,
ki so bili skoraj 400 let prekleti ujetniki džungle.
Pleme, katerega poglavar je ženska ...
Pravzaprav se je izšlo kar dobro. To je bilo potovanje,
ki ga ta družba še ni doživela.
Pustolovščina, vredna tega združenja.
Toda ali je to združenje vredno naše velike pustolovščine?
Nismo iskali mesečevih solz, da bi lahko o njih pisali v reviji
za kup godrnjavih starih prdcev.
Moja sestra, ki je pred kratkim postala redna profesorica na Cambridgeu,
me je prosila, da v njenem imenu dostojanstveno zavrnem
vaše povabilo.
Kar bom tudi storil. Samo ne dostojanstveno.
Gospodje, vzemite svoje vabilo
in si ga zatlačite v rit svojega združenja.
Kako si drznete?
Si pripravljen na prvo uro vožnje? -Izgleda, hlačnica.
Upam, da veš, v kaj si se spravil, Frank. -V avto.
Tvoje šale ... Spravile me bodo v grob.
Katastrofalne so.
Vau, Lily. -Ti je bila všeč? -Dobra je bila.
Si kaj ponosen name? Frank, Frank ...
Mojbog. -Zmorem to. -Frank, za božjo voljo!
Saj bo šlo. -Obrni volan!
Vse je pod nadzorom, hlačnica.
Prevod: Marinko Tehnična Obdelava: CRAZY SRBIN PRODUCTION
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com