Greit.
Den er online.
Jeg skal nå sende et signal fra denne laptopen til vår internettleverandør, -
- det skal reise med lysets hastighet til San Francisco-
- og sendes via en satellitt i jordsynkron bane-
- til Lisboa i Portugal.
Datapakkene vil sendes gjennom undersjøiske, transatlantiske kabler-
- som slutter i Halifax, Nova Scotia-
- og derfra sendes de over kontinentet via mikrobølgereleer tilbake hit-
- og til den eksterne mottakeren vi har festet til denne...
...lampen.
Se på meg, jeg har gåsehud.
- Er vi klare for stereoen? - Sett i gang med stereoen!
- Hei, karer. - Hei.
Det er litt høyt.
Ikke noe problem. Jeg skrur ned.
San Francisco, Lisboa og Halifax:
Ok, takk.
Vent. Ser du ikke hva vi nettopp gjorde?
Jo, dere skrudde ned stereoen fra laptopen.
Nei, vi skrudde ned stereoen-
- ved å sende et signal verden rundt via Internett.
Man kan kjøpe en universalfjernkontroll på RadioShack.
De er veldig billige.
Nei. Du skjønner ikke.
Howard, tillat offentlig tilgang.
Offentlig tilgang tillatt.
- Så flott. Vi sees. - Nei, vent.
Ser du?
Nei.
Noen i Sichuan-provinsen i Kina-
- bruker datamaskinen sin til å slå av og på lysene våre.
Det er nyttig.
Jeg har et spørsmål: Hvorfor?
Fordi vi kan.
De fant de fjernstyrte bilene.
- Vent, hva er det oppå dem? - Trådløse webkameraer. Vink.
Monstertrucken styres fra Austin, Texas, -
- og den blå bilen styres fra en forstad til Tel Aviv.
Du burde kanskje ta på deg bukser.
Hva?
Slutt. Nei. La meg være.
- Hvem styrer den røde Corvetten? - Jeg.
I fremtiden, når vi bare er hjerner i krukker, -
- kommer vi til å se tilbake på dette som åtte godt bortkastede timer.
Jeg vil ikke være i en krukke. Jeg vil ha hjernen min i en robotkropp.
To og en halv meter høy og råsterk.
Jeg holder med deg.
Jeg må bare være sikker på at jeg fremdeles er jødisk da.
Det har jeg lovet mamma.
Jeg antar at du kunne omskjære robotpenisen din.
Men det er noe rabbineren din må diskutere med produsenten.
For ikke å snakke om at du må slå deg av om søndager.
Sheldon, hvorfor ligger dette brevet i søpla?
Vi har alltids muligheten for-
- at en søppelbøtte spontant oppstod rundt brevet, -
- men Ockhams barberkniv tilsier at noen har kastet det.
Det er fra instituttet for eksperimentell fysikk.
De vil at vi skal presentere artikkelen vår om supersolider-
- ved konferansen om Bose-Einstein-kondensasjon.
Jeg vet det. Jeg leste det før jeg kastet det.
Hvis jeg kan gå ned til grunnmuren i spørsmålet mitt:
Hvorfor kastet du det?
Fordi jeg ikke er interessert i-
- å stå i Roserommet på Pasadena Marriot-
- foran en gruppe med forhåndsdømmende fremmede-
- som ikke ville kjent igjen et geni-
- om det stod foran dem og holdt en tale.
Og hvis jeg var der så ville det skjedd.
Jeg vet ikke, Sheldon.
Festene etter de konferansene er legendariske.
Glem festene.
Glem festene? For en nerd.
Har jeg fått andre utmerkelser jeg ikke vet noe om?
Har det kommet en nobelpris med navnet mitt på?
Leonard, ikke ta det ille opp, men den dagen du vinner nobelprisen-
- er den dagen jeg begynner å forske på motstandskoeffisienten-
- etter duskene på flyvende tepper.
Det eneste som manglet i den fornærmelsen var morra di.
Jeg har en: Hei, Leonard, forskningsmetoden til morra di...
Hold kjeft, Howard.
- Sheldon, vi må gjøre dette. - Nei, det må vi ikke.
Vi må ta til oss næring, kvitte oss med avfallsstoffer-
- og puste inn nok oksygen til at cellene våre ikke dør.
Alt annet er valgfritt.
Greit, la meg si det sånn: Jeg gjør det.
Det kan du ikke. Jeg er hovedforfatteren.
Den eneste grunnen til at du er hovedforfatteren er-
- at vi gjorde det alfabetisk.
Jeg lot deg tro at vi gjorde det alfabetisk-
- slik at du skulle slippe å ta stilling til at det var min idé.
Jeg vil ikke gjøre for mye ut av det, men jeg gjorde deg en tjeneste.
Vær så god.
Unnskyld meg, jeg designet eksperimentet som beviste hypotesen.
Den trenger ikke å bevises.
Så det vitenskapelige samfunnet skal bare ta deg på ordet?
De skal ikke det, men det burde de.
Jeg blåser i hva du sier.
Jeg drar på konferansen og presenterer funnene våre.
Og jeg forbyr det.
Du forbyr det?
Hvis ikke jeg får æren for arbeidet vårt, så får ingen det.
Så du innrømmer at det er vårt arbeid?
Nei, nok en gang gjør jeg deg en tjeneste.
Og nok en gang: Vær så god.
Han sa ikke det?
Hvordan går det med Sheldon? Snakker dere ikke sammen?
Ikke bare snakker han ikke med meg, han gjør en sånn greie-
- der han stirrer på deg og prøver å få hjernen din til å eksplodere.
Som i den klassiske sci-fi filmen Scanners?
Sånn:
Glem det.
Hva med denne?
Den sier: " Jeg kan fysikk, men jeg er også en artig fyr."
Jeg visste ikke at de fremdeles lagde dresser av kordfløyel.
Det gjør de ikke. Det var derfor jeg tok vare på denne.
Ok. La oss se hva annet du har.
Her. Ta denne og denne og denne...
...og disse. - Skal jeg ta på meg dette?
Nei, dette er ting jeg vil at du skal kaste.
Ikke gi det til veldedighet heller. Du vil ikke hjelpe noen med det.
Hva er dette?
Det er flaskebyen Kandor.
Kandor var hovedstaden på Krypton.
Den ble krympet av Braniac før Krypton eksploderte-
- og så ble den reddet av Supermann.
Så fint.
Den er mye kulere når jenter ikke ser på den.
Her, ta på deg disse mens jeg finner en skjorte og en jakke.
- Flott. Straks tilbake. - Hvor skal du? Ta dem på deg.
- Her? - Er du sjenert?
- Nei, det er jeg ikke. - Ikke vær redd. Jeg skal ikke se.
Jeg vet da det. Hvorfor skulle du se. Det er ikke noe å se. Eller...
- Ta på deg buksene, vennen. - Jeg skal ta dem på.
Kan dere ikke inngå et kompromiss-
- med denne presentasjonen?
Nei, nei. Vitenskapsfolk inngår ikke kompromisser.
Hjernene våre trenes opp til å finne fakta og uomtvistelige konklusjoner.
For ikke å snakke om at Sheldon er rablende gal.
Hva er dette?
Forsiktig.
Det er flydressen min fra den originale Battlestar Galactica- serien.
Hvorfor brukte du ikke den på Halloween?
Fordi det ikke er et kostyme, det er en flydress.
Greit, vi går videre.
Oi, en paisleyskjorte.
Den går til kordfløyelsdressen min.
Hvis du mener at de bør ende opp på samme sted, så er jeg enig.
Er dette det eneste slipset ditt?
På en måte, ja.
Men legg merke til at det kan snus.
Så det fungerer som to.
Jeg tror ikke at det kan regnes som ett engang.
- Er dette alle klærne dine? - Ja. Alt siden åttende klasse.
Åttende klasse?
Det var den siste gangen jeg vokste.
Da er vi tilbake ved kordfløyelsdressen.
- Flott. - Ja.
Jeg sa nei. Legg den fra deg.
Hei, Sheldon.
Hallo, Penny.
Har du fått noe bra?
Bare den siste utgaven av Applied Particle Physics Quarterly
Så rart at du fikk ditt, men jeg fikk ikke mitt.
Det var en vits.
Jepp. Tips servitrisene deres. Jeg er her hele uken.
Jeg kan spare deg for videre pinligheter-
- ved å si at jeg er komfortabel med å gå opp trappen i stillhet.
Å, ja. Greit. Jeg låser munnen.
Og legger nøkkelen i lommen.
- Så du og Leonard... - Herregud.
En liten misforståelse, hva?
En liten...
Galileo og paven hadde en liten misforståelse.
Uansett, jeg snakket med Leonard i morges-
- og jeg tror at han synes at det som skjedde var dumt.
Hva mener du?
Jeg forstår ikke spørsmålet.
Jeg spør bare om det er vanskelig for deg å krangle med vennen din.
Jeg har ikke tenkt på det på den måten.
Jeg lurer på om jeg opplever fysiologiske manifestasjoner-
- av en slags underbevisst, følelsesmessig urolighet.
Hva?
Jeg klarte ikke å bæsje i morges.
Du burde snakke med ham. Dere finner nok ut av det.
- Det er bedre enn planen min. - Hva var den?
Et kraftig avføringsmiddel.
Du burde absolutt snakke med ham.
Jeg vet at Leonard setter pris på vennskapet deres.
Han sa at uten den lille ideen din-
- så ville han aldri ha funnet på eksperiment-greia si.
Unnskyld meg. Den lille ideen?
Ja, han prøvde å forklare det til meg. Jeg forstod det ikke...
Selvsagt gjorde du ikke det. Sa han "liten idé"?
Vel, nei. Ikke med de ordene...
Med hvilke ord, da?
Ordene er ikke så...
- Det er mer i ånden... - Hva sa han?
At du hadde en heldig innskytelse.
Jeg har tenkt. I stedet for å krangle om dette...
Du får aldri snakke til meg igjen.
Hva...?
Å, han:
Greit, jeg drar til konferansen.
- Ha det gøy med innskytelsen min. - Jeg mente det ikke sånn.
- Hvorfor sa du det da? - Jeg vet ikke...
- Prøvde du å imponere Penny? - Nei, ikke i det hele tatt.
Litt.
Hvordan ordnet det seg?
Leonard, er du klar til å dra?
Libido 1. Sannheten 0.
Jeg spør deg én gang til.
Vi gjorde jobben sammen, la oss presentere det sammen.
Og for siste gang: Det er å drive hor, det er uverdig og kjøss meg.
Kom.
- Ha det, Sheldon. - Ha det, Penny.
En dag:
Sånn.
Du har rett, denne siden ser bedre ut.
Jeg sa ikke bedre. Jeg sa mindre flekkete.
Jeg har undersøkt salen. Det er 20, 25 mennesker der inne.
- Du tuller. - Er det alt?
Alt? I partikkelfysikken er 25 mennesker som Woodstock.
Bra, da.
Jeg ventet meg ikke en så stor forsamling. Jeg er nervøs.
Det er greit. Start med en vits.
Ok, en vits.
Hva med denne?
Det er en bonde som har noen høner, -
- men de vil ikke legge egg.
Så han ringer en fysiker for å få hjelp.
Fysikeren gjør noen beregninger og så sier han:
"Jeg har en løsning, men den fungerer bare på kuleformede høner i vakuum."
Ikke sant?
Å, beklager... Jeg har hørt den før.
- Sett i gang. - Greit.
- Fin dress. - En klassiker, ikke sant?
Jeg skulle ha tatt med meg bilen min.
Så for å oppsummere-
- viser dataene at ved temperaturer som nærmer seg det absolutte nullpunkt-
- vil tregheten endres og det solide blir supersolid, -
- noe som ser ut til å være en tidligere ukjent form for materie.
Takk.
- Noen spørsmål? - Ja.
Hva i helvete var det for noe?
Noen andre spørsmål?
Dr. Sheldon Cooper her. Jeg er hovedforfatter av denne artikkelen.
Takk.
Og du, sir, hoppet over hele den delen-
- der jeg gikk gjennom parken-
- og så barna på karusellen, -
- noe som fikk meg til å tenke på tregheten-
- i gasser som helium ved temperaturer i nærheten av det absolutte nullpunkt.
Jeg hoppet ikke over det. Det er en anekdote, ikke vitenskap.
Jeg skjønner. Det var eplet som falt på hodet til Newton.
Var det bare en anekdote.
- Du er ikke Isaac Newton. - Nei, det er sant.
Tyngdekraften ville vært åpenbar for meg uten eplet.
Du kan ikke være så arrogant.
Du fortsetter å undervurdere meg, min gode mann.
Hvis du ikke er fornøyd med presentasjonen min-
- så burde du kanskje ha holdt den sammen med meg.
Som jeg har sagt, trenger jeg ikke lovpris fra dummere hjerner.
- Ikke ta det ille opp. - Virkelig? Hvorfor kom du hit da?
- Jeg visste at du ville rote det til. - Det gjorde jeg ikke.
Kom igjen. Jeg innrømmer at vitsen med den kuleformede høna var artig.
- Takk. - Men etter det gikk det bare nedover.
Jeg har fått nok av nedlatenheten din.
Kanskje jeg ikke gikk på college da jeg var 11, som deg.
Kanskje jeg fikk doktorgraden min da jeg var 24 i stedet for 16.
Men du er ikke den eneste som er smartere enn alle andre her inne.
Ikke ta det ille opp.
Og jeg er åpenbart ikke den eneste som plages av usikkerhet-
- og som har et ego som trenger konstant bekreftelse.
- Så du innrømmer at du er egosentrisk. - Ja.
Jeg heter Dr. Leonard Hofstadter. Foreldrene mine var aldri fornøyde-
- så jeg må få selvtilliten min fra fremmede.
Men han er mye verre!
Nå er det nok.
Gi deg.
Du kan ikke sprenge hodet mitt med tankene dine.
Jeg slår meg til ro med en svikt i blodårene.
- Slutt. - Du slo meg.
Dere så det. Han slo meg.
- Du prøvde å sprenge hodet mitt. - Så det fungerte.
Det gjorde... Det funket... Du er gal.
Vi får se. Se opp, dere på første rad. Det kommer til å sprute.
Slutt. Slutt.
Gi deg.
Er det sånn det vanligvis er på sånne fysiker-ting?
Oftere enn man skulle tro.
Jeg tar deg med et vulkansk nervegrep.
- Ingen klyping. - Nei!
Du kunne ha tilbudt meg å sitte på hjem igjen.
Du skal være glad jeg ikke kjørte på deg.
Jeg forstår ikke hva du er sint for.
Du ba meg om å komme, jeg kom. Det går ikke an å tilfredsstille deg.
Du har rett. Jeg er problemet. Det er jeg som trenger hjelp.
Det var ikke mye til unnskyldning, men jeg tar den.
Unnskyld meg.
Er det noe du vil be om unnskyldning for?
Ja.
Beklager at jeg prøvde å sprenge hodet ditt.
Det var unødvendig.
Dere vil ikke tro dette.
Noen filmet alt med mobilen sin og la det ut på YouTube.
Hva?
- Hvem ville gjøre noe sånt. - Jeg.
Se. Den er på forsiden.
Du slo meg. Dere så det. Han slo meg.
- Du prøvde å sprenge hodet mitt. - Så det fungerte.
- Du er gal. - Det skal vi se på.
Se opp, dere på første rad. Det kommer til å sprute.
Slutt. Gi deg.
- Det vulkanske nervegrepet. - Ikke klyp. Nei!
Du burde klippe neglene dine. De gjør vondt.
Jøye meg.
Ser dressen så fæl ut?
Glem dressen din. Se på armene mine.
Jeg ser ut som en flamingo på Ritalin.
Howard, kan du forklare meg hvorfor Facebooksiden din-
- har et bilde av meg som sover på skulderen din med underskriften:
"Meg og kjæresten min"?
Her kommer samtalen.
- Han slo meg. - Du prøvde å sprenge hodet mitt.
Et sted i Kina
- Så det fungerte. - Du er gal.
Det skal vi se på.
For noen tapere.
Ja. Store, amerikanske tapere.
Hvem gjør det?
Noen fra Pasadena, California, ved navn...
Dritfett!
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]