På videochatten i går stirrade jag in i Lucys ögon i 20 minuter.
-Så romantiskt. -Ja, men skärmen hade låst sig.
Det var ändå en topp tre-dejt.
-Ska vi nånsin få träffa henne? -Hon trivs inte bland folk.
Sån var jag också förr, men sen lärde jag mig ett trick.
Jag låtsas att alla jag möter är en älskad rollfigur från "Star Trek".
-Hur funkar det? -Bra, din namnlösa arbetare i röd tröja.
-Jag kan ha fixat ett jobb till dig. -Jag har ett jobb.
Ja, han passar upp på mig.
Stephen Hawkings team ska skicka en expedition till Nordsjön-
-för att simulera svarta hål.
En experimentell fysiker hoppade av, och jag rekommenderade dig.
-Har jag en chans? -Jag har jobbat med Hawking!
Han känner till din forskning. Jag tror det kan bli av.
Tror du verkligen att det är en bra idé?
Bör en namnlös kille i röd tröja verkligen åka på en expedition?
Det är en fantastisk möjlighet.
lngen frågade dig, Uhura.
Vill du höra en klassisk faktoid?
-Vad tror du? -Bra.
Jag har läst om fordonssäkerhet.
Visste du att de flesta drunknings- olyckor sker på eller nära båtar?
lntressant att du nämner det, när jag kanske ska jobba på en båt.
Det är grejen med faktoider: de är intressanta.
Du vill inte att jag ska åka eftersom du är rädd för att vara ensam.
Jag är inte rädd för att vara ensam. På land.
Till havs skulle jag vara livrädd.
På grund av allt drunknande.
-Sheldon... -Okej, jag byter ämne.
Vem tror du skulle vinna i ett slagsmål: du eller en haj?
Jag uppskattar din vanliga blandning av oro för mig och egoism.
Men får jag chansen kan du inte säga något som hindrar mig.
Nåväl. Det har aldrig varit bättre mellan dig och Penny.
Jag hoppas att fyra månader isär inte förändrar något.
Jag borde ha börjat med det, va?
Tittar du noga på Venus, bör du kunna se lnternationella rymdstationen.
-Wow! Var din vän verkligen där uppe? -Han gav mig en t-shirt där det stod:
"Min vän var på lSS och allt jag fick var den här kassa t-shirten."
-Hade han t-shirten med sig i rymden? -Nej, den är lika kass som det låter.
På tal om vänner... De vill träffa dig. Vi kanske kan umgås allihop?
-Vet inte... Hur många är de? -Låt mig se... Sex.
Coolt, jag har sex vänner!
Lite som Sinatra.
Sex främlingar? Det är mycket press. De lär ställa personliga frågor som:
"Vad jobbar du med? Var är du ifrån? Varför låste du in dig på toan?"
Vad sägs om att vi börjar försiktigt och att du får träffa en av dem?
Skulle du vara med? Då blir det två.
Tre med mig. Det här börjar gå överstyr.
Under eftermiddagspasset spillde jag en hel bricka drinkar över mig.
-Så hemskt. -Nej, blusen blev genomvåt.
Jag fick mitt livs största dricks.
Minns du att jag sa att relativitets- teorins och hydrodynamikens likheter-
-tyder på att man kan hitta Unruhstrålning i stora vattenmassor?
Var det inte jag som sa det till dig?
Stephen Hawkings team ska undersöka det, och jag kan få åka med.
Wow, vad kul!
Ja, men jag skulle bli borta ett tag. Tre, fyra månader.
-Oj! När skulle du åka? -Om ett par veckor.
-Wow. Jag kan komma och besöka dig. -Det går inte.
Jag ska vara på ett fartyg i Nordsjön.
Är de inte rädda att Hawking bara ska rulla överbord?
Han skickar bara ut ett team som ska göra research.
Som när du skickar mig för att döda spindlar i ditt badkar.
-Okej, fyra månader alltså... -Ja. Och jag är lite orolig.
Det är så bra mellan oss nu, och jag vill inte förstöra det.
Om du förstör det, lär det bli när du är här, och inte när du är bortrest.
Det låter som en fantastisk chans.
Och det baserar jag på hur lite jag förstod av det du sa.
Okej, då bekräftar jag resan i morgon.
-Okej. -Men jag måste be dig om en tjänst.
Sheldon är nervös. Håll ett öga på honom.
Vet inte... Minns du vad som hände när jag tog hand om din guldfisk?
Spola ner Sheldon i toaletten och köp en ny till mig, då.
-Ni behöver inte fixa en avskedsfest. -Skämtar du?
Hur ofta får man säga "bon voyage", när någon faktiskt ska på en voyage?
Hej, Rajesh.
Hej, Amy, kul att se dig.
Det är roligare med accenten.
Det finns öl i kylen. - Ni behöver inte göra en stor grej av det.
Nu är du självisk. Vi måste ta avsked så att vi har ett avslut-
-när du dör till havs och blir uppäten av krabbor.
Sheldon, raring, håll mun.
Det hjälpte oss att vi gifte oss innan Howard åkte ut i rymden.
Bernadette, raring, håll mun.
-Okej... Jag har ett önskemål... -Och nu kan han prata!
Jag vill skära upp din hjärna och se vad fanken som försiggår där inne.
Den enda som får komma in i det här huvudet är Dr Phil.
Min nya dambekanta tror att det är enklare att bara träffa en av er.
Jag vet inte, jag är ganska upptagen.
-Jag tänkte på Leonard. -Tack, Raj. Det vore en ära.
Jag trodde jag var din bästa vän!
Men du har en stor personlighet, med dina färgstarka kläder-
-och din Woody Allen-liknande självsäkerhet.
-Hon kanske ska träffa en tjej först? -Bra idé! - Bernadette?
Vad fanken?
Du är väldigt söt, det kan vara skrämmande för en annan kvinna.
Är jag inte söt nog för att skrämmas?
-Lugna dig, du är väldigt skrämmande. -Hon borde träffa mig.
Så att du kan skämta om att skära upp min hjärna?
A: Det var inget skämt, utan en uppriktig förfrågan.
B: Jag var gruppens outsider, jag vet hur skrämmande det kan vara.
Men ni accepterade mig och fick mig att känna mig älskad.
Okej, jag gör det, då!
Jag började dejta Sheldon, sen träffade jag Leonard och alla andra.
Alla har varit underbara mot mig.
-Vi kan ses allihop nästa vecka. -Du måste inte svara på det, Lucy.
Hon hatar att ställas mot väggen. - Berätta hur mycket du hatar det!
lgnorera honom. Han tror inte att jag förstår vidden av din sociala ångest.
Du kan inte prata om det med nån som har det! Det ger personen ångest!
Som neurobiolog är jag nog mer kvalificerad än du att förstå-
-vad som är fel i din tjejs hjärna!
Kalla henne inte min tjej. Vi har inte pratat om det än.
Men nu när det kom upp... Är du min flickvän?
Förresten, säger du nej så blir jag aldrig lycklig igen.
lnte för att ställa dig mot väggen...
Jag måste nog på toaletten.
Vi kan lika gärna äta, hon kommer inte tillbaka i brådrasket.
Detta är löjligt. Den här affären har inte ens en festavdelning.
Jo, här är den.
Jag förstår inte varför du av alla uppmuntrar Leonard till det här.
-Jag är ju hans flickvän. -Ja, för tillfället.
Du kanske inte känner till det, men det finns en tradition bland sjömän-
-av att söka tröst i varandras armar och byxor.
Leonard får jobba med Stephen Hawking-
-som förresten inte ska vara där.
Det är inte en så stor möjlighet. Även om Hawkings teorier stämmer-
-bevisar de bara universums uppkomst och hur allt kommer att ta slut.
Själv är jag intresserad av de stora frågorna.
-Geniet är avundsjuk på Leonard. -Jag är inte avundsjuk.
Jag är bara missnöjd med att det går bra för honom och inte för mig.
Att det går bra för Leonard gör inte dig sämre.
En tjej som jobbade på Cheesecake Factory var inte så bra på sitt jobb.
-Det var du. -Det var inte jag.
Vi slogs om en roll i en tandkrämsreklam.
Hon fick den, men i stället för att slita av hennes fejkblonda hår...
Slet du av ditt eget fejkblonda hår?
...såg jag henne i ögonen och log och sa: "Jag är glad för din skull."
Det är så vänner gör.
De ljuger för att inte verka småsinta... Hur då?
Så här: "Jag är så glad för din skull."
Wow. lnte undra på att du inte fick rollen i tandkrämsreklamen.
-Hej. -Hej.
Jag vill be om ursäkt för Amys uppförande i går kväll.
Har skärmen låst sig igen?
-Amy var inte problemet. -Jag vet... Det var jag.
-Förlåt att jag pressade dig. -Tack.
Det kanske är för intensivt att träffa bara en person.
På fredag ska mina vänner ha fest. En liten fest!
Det är en avskedsfest för Leonard, så han får all uppmärksamhet.
Om du klär dig i brunt och sitter i soffan märker de dig inte ens.
-Jag vet inte riktigt... -Snälla! Tvinga mig inte att tigga.
Och jag är från lndien, så jag vet hur man gör.
Okej.
Tack! Det betyder mycket för mig! Mina vänner är som min familj!
Såvida du inte ogillar dem, för i så fall är de döda för mig.
-Har du varit länge på en båt förr? -Ja.
Menar du när du satt fast i karusellen på Disneyland?
Ja.
Jag är stolt över dig, Leonard. Att arbeta på Nordsjön i flera månader!
Ja, vad gäller forskning blir det mitt livs äventyr.
Ditt livs, kanske. Jag har varit i rymden.
-Det är ingen tävling. -Du har rätt. Jag är stolt över dig.
Och rymden slår vatten.
-Jag trodde Lucy skulle komma. -Ja, hon är bara lite sen.
Du vet hur det är, tjejer ska jämt fixa med hår och smink. Hon kommer.
Släpp det, bara!
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Det var ett b, för er som inte har perfekt gehör.
Jag vill utbringa en skål för min bästa vän, dr Leonard Hofstadter.
Han har fått en fantastisk möjlighet, och jag är jätteglad för hans skull.
Tack. Det måste ha varit jobbigt att säga.
Jag menar det. Jag är glad för din skull.
Och så får man en roll i en tandkrämsreklam! Skål!
Fint av dig att försöka vara glad för Leonards skull.
Du måste ha blivit helt förkrossad när jag åkte till rymden.
-Åh, nej... -Är allt okej?
-Oj... -Vad är det?
Läs det.
"Raj, jag kan inte komma på festen. Det blir för mycket för mig.
Jag tycker inte vi ska träffas mer. Ledsen. Lucy."
-Ursäkta mig. -Jag är hemskt ledsen, Raj.
Jag blev inte förkrossad när du åkte till rymden.
Apor har varit i rymden.
Ja, då var vi framme.
-Jag kommer att sakna dig. -Och jag dig.
Penny, vi står i den röda zonen. Den vita är för avlastning.
-Vi bryter mot lagen. -Det fanns inga platser där, så...
Hur som helst... Vi kan mejla, och jag tror telefonförbindelserna är bra.
-Ut, jag ska inte in i finkan! -Slappna av.
Jag ser en plats i vita zonen, cirkla runt flygplatsen.
Har du med dig inhalatorer? Och extra åksjuketabletter?
Du minns vad som hände på karusellen.
Kära nån, en polis tittar åt vårt håll! Vi är fast.
Lugna dig, jag ska gå ut. Här är något jag vill ge dig.
Det är bara en hjärtformad medaljong med en bild på Leonards ansikte. Ut!
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
lngen fara, assistenten. De älskar varandra, vi smugglar inte droger.
-Raj? Det är Penny. Är du där? -Ett ögonblick.
Hej, jag ville bara se hur du mår.
-Det var snällt av dig. Kom in. -Jag kan inte stanna så länge.
Jag lämnade Sheldon i bilen med fönstret lite öppet.
Han lär ta sig igenom aktivitetsboken på typ 30 sekunder, så...
Är du okej?
Nej.
-Jag är så ledsen. -Nej... Det är mitt fel.
Jag hittade äntligen den rätta, och så drev jag själv bort henne.
Åh, Raj...
Penny, jag saknar henne redan.
Jag förstår det, jag saknar Leonard.
Vad är det för fel på mig? Varför får jag aldrig uppleva kärlek?
-Det kommer du att få! -Nej, jag är omöjlig att älska!
-Det är bara spriten som talar. -Nej, jag har inte druckit sen i går.
-Du pratar med mig! -Ja, det gör jag!
Nu gråter jag av helt andra skäl!
-Så jag förstår ändå Lucy. -Vad bra. Vill du ha vin?
Nej, vatten duger fint. Jag har tänkt mycket på det-
-och jag inser att jag pressade på för hårt.
Men om jag backar lite kanske vi ändå har en framtid.
-Det lustiga med livet är... -Håller han någonsin truten?
Sen blir det bra igen, och det är bättre än om det aldrig varit dåligt.
Nu är det väldigt, väldigt dåligt...
...men mitt hjärta har börjat läka.
Sakta, men säkert... Som jag grät! Det var som ett regnoväder i ansiktet.
Men jag måste ta mig samman och skriva ner allting i min dagbok.
Nu kan jag åtminstone prata med er, så det finns ljusglimtar.