...två, ett, sex, fyra, två, noll, ett, nio, åtta, nio.
Det, lilla damen, är pi för tusen platser.
Jag skulle kunna säga: "ledsen att jag frågade", fast det gjorde jag ju inte.
Titta, det är "Scientific American" med uppsatsen som Leonard och jag skrev.
Får jag se.
Jag har blandade känslor inför att göra intervjuer.
Jag gillar den delen där jag pratar.
Jag tycker inte om den delen där den andra mannen pratar.
Sheldon, artikeln nämner ju inte Leonard alls.
Det kan inte stämma.
Det står: "Dr Cooper och hans team." Pratade du ens om honom?
Jag svarade bara på några frågor om teorin.
Och uttryckte tacksamhet för att "Scientific American" -
- inte kommer med ett doftande parfymkort.
Stackars Leonard.
Hurså? Teorin han kom på blev ju omnämnd i "Scientific American".
- Han borde bli glad. - Men han blir kanske inte det.
Du har kanske rätt.
Han är lite av en klump.
Tänk. Hur skulle du känna om du bara nämndes som en del av Leonards team?
Jag skulle bli rasande.
Förstår du vad jag menar, då?
Att det gnisslande hjulet får fettet?
Nej.
Gräset är alltid grönare?
- Försök igen. - Men jag vet ju inte.
Vi är alla Groot? Säg bara vad det är.
Leonard är lika mycket en del av uppsatsen som du, men han blev förbisedd.
Han kommer att må dåligt över det.
Men det var inte mitt fel.
Jag uteslöt inte honom, och jag skrev inte artikeln.
Minns du när du inte blev vald att dra ut svärdet ur stenen-
- på Disneyland och de lät en annan göra det?
Åh, den där ungen.
Stackars Leonard.
Precis.
Bara så du vet det, den ungen var ett uselt val.
Gråter du när du tappar din churro har du inte vad som krävs för att styra England.
Tack för att du hjälper oss att sortera min mammas saker.
Självklart.
Jag vet hur det är att behöva gå igenom en närståendes ägodelar.
Min farbror dyrkade Krishna.
Men efter att han dog, vet ni vad vi hittade då?
En staty av Shiva.
Det är kanske inte som Crips och Bloods. Men i Indien är det en stor sak.
Det blir bra att du är där med oss.
Howard har haft svårt att avgöra vad han ska behålla eller kasta.
Ja, men det är ju så svårt.
Många av mammas grejer är fina minnen.
Är det därför du inte kunde slänga hennes låda full med ketchuppaket?
Ja. De påminner mig om att när vi åt ute-
- så sa hon: "Ingen tittar. Fyll fickorna med ketchup."
Leonard-
- har du någonsin märkt-
- att bara mitt namn står på TV-räkningen?
- Ja. - Bra.
Bra.
Och ditt namn står på elräkningen, men inte mitt.
Och jag är okej med det.
Nej, ditt namn står ju på elräkningen.
Just det.
Detta är en katastrof.
Jag vet inte ens vad du pratar om, och jag håller med.
Okej.
Jag måste berätta en sak, men du kommer inte att gilla det.
Vad gäller det?
En artikel har just publicerats i "Scientific American", om vår teori.
- Avskydde de den? - Nej. De älskade den.
De hade många bra saker att säga om den.
Vad är problemet, då?
Du vet ju att det bara står mitt namn på PennySaver?
Sheldon.
De nämnde inte dig i artikeln, bara mig.
- Verkligen? - Jag vet.
Det är inte rättvist.
Släpp ut ilskan, kompis.
Bara... Slappna av i alla dina muskler.
Förutom din pubococcygeus, och analsfinktern.
De ska du hålla tätt.
Det behövs inte.
Jo, de håller tillbaka urin och avföring.
Du ska kanske inte läsa den. Det kommer bara att få dig att må sämre.
"Cooper och hans team"?
Du ska veta att jag inte hade med det att göra.
Men de diskuterar teorin. Jag menar, det är ju det som är viktigt.
Du har helt rätt.
Ja. Det är som när Stan Lee och Steve Ditko skapade Spider-Man.
Stan Lee får all ära för det-
- men Steve Ditko vet ju att han var lika viktig.
Fast Stan Lee får vara med i alla Marvel-filmer.
Och han är mycket rikare.
Och han är ju ett känt namn, du vet.
Medan "Ditko" låter som ett företag som gör nåt med kor.
Det hjälper inte.
Jag kan nog ge dig fler exempel, men...
Alla i din position är ju så himla lätta att glömma bort.
Stuart, vi är här.
Snällt av dig att låta honom bo kvar här, i din mammas hus.
Ja, jag satte honom ute på trottoaren, men ingen tog sig an honom.
Hejsan.
- Bara så att ni vet, det finns ingen el. - Vad har hänt?
Jag ringde och de sa att en transformator gått så kvarteret är svart. Klart imorgon.
- Men när blev det svart? - Mitt i natten.
Herregud.
Howie, vad är det?
Allting blir avfrostat.
Det är ju okej, det är bara mat.
Det är inte bara mat.
Det är den sista maten mamma någonsin lagade.
Detta är hennes sista bringa.
Och hennes sista köttfärslimpa.
Detta är hennes sista...
Jag har ingen aning om vad det här är, men det är den sista.
- Är allting okej? - Nej.
All mammas mat kommer att bli förstörd.
Vi kan väl ta hem den och lägga den i vår frys?
Ni vill inte göra det.
Att frysa om tar bort all fukten och skapar iskristaller-
- i köttfibrerna som kan äventyra dess smak och konsistens.
Vad? Jag såg ett tillfälle att lära er nåt om kulinarisk vetenskap.
Vad ska vi göra då?
Jag vet vad vi ska göra. Vi ska äta upp den.
Det är säkert 10 kg mat där.
Allt du sa var att jag måste göra mig av med saker.
Du sa inte att de inte fick passera genom min tarm först.
Howie.
Okej, men om vi säger så här, då?
Vi kan bjuda hit alla på middag.
Det blir som om mamma serverar oss, en sista gång.
Det låter underbart.
Tycker jag med.
Titta, vi har nog med ketchup för att täcka varje uns.
Men vem läser egentligen "Scientific American"?
Det är en viktig tidning.
I så fall, varför är den största kändisen de kunde få på omslaget en molekyl?
Kan vi bara sluta prata om det?
- Förlåt. Vad kan jag göra? - Inget. Det gör inget.
Nej, nej. Jag ska muntra upp dig.
- Så här. - Vad ska vi göra?
Jag ska ta med dig och shoppa.
Min älskling är ledsen, och jag ska göra honom glad igen.
Jag vet att shopping muntrar upp dig, men det är ju inte min grej.
Men vad sägs om den här helikoptern, som du styr med en iPad?
Är det en kamera i den?
Det finns en kamera i den.
Jag lyssnar.
Leonard. Leonard.
- Leonard. - Vad?
Jag talade med reportern på tidningen.
Sa du till honom att det var min idé?
- Det gjorde jag. - Tack så mycket.
- Vad sa han då? - Han sa att redaktionen beslöt att...
...bara citera den ledande forskaren.
Varför trodde han att du är den ledande forskaren?
Det var min idé.
För fyra dollar extra kan du ha den här imorgon.
Jag vet att det var din idé, men reportern sa att han har följt mitt arbete en tid.
Så att de alls nämnde detta var för att mitt namn står med.
Vet du vad? Jag gjorde det. Vad är väl fyra dollar?
Om du försöker få mig att må bättre så funkar det inte.
Men om jag säger att jag har lagt till ditt namn på TV-räkningen?
- Nej. - Nej?
Nåväl, de lät mig vänta i 20 minuter. Jag la på.
Leonard. Leonard.
Leonard.
Och Wolowitz har bjudit alla på middag.
Så jag är redo när du är det.
- Han fick ju bara en idé. - Men det är en viktig del av det hela.
Snälla. Jag får idéer hela dagen lång.
Ett omvänt SeaWorld, där delfiner får klappa människor.
En ny klädstorlek mellan medium och large, som kan heta "marge".
"Snövit", återberättad ur Prosits synvinkel.
Doktorn har inte gett honom medicin. Vi får äntligen veta varför.
Men Leonards idé var bra.
Visst. Butter då, vad är han så butter för?
Kanske för att hans flickvän inte tar hans parti.
Det var jag som kom på det hela.
Men gjorde inte han mycket av arbetet?
Men nu låter han gärna folk tro att han är ansvarig för alltihop.
Det är därför du får en iPad-helikopter.
Är det mitt fel att jag har ett mycket bättre anseende än honom?
Det är inte ditt fel.
Är det mitt fel att mitt namn kom först i uppsatsen, alfabetiskt?
Det är inte ditt fel.
Är det mitt fel att då reportern angav mig som ledande, rättade jag inte honom?
Titta vilken fin fågel!
Han vill alltid få all uppmärksamhet. Han är ett sånt barn.
Jag vet, jag vet.
Han får aldrig nånsin leka med min helikopter.
Jag börjar värma upp lite av detta.
- Tack. - Åh, nej.
Detta är knappblomman från min high school-bal.
En bit tårta, från min Bar Mitzvah.
- Kastade hon aldrig bort något? - Nej.
Hittar jag min förhud här, så tar jag livet av mig.
Okej, då har vi tre bringor-
- fyra köttfärslimpor, en lasagne...
Nej, det är nudelkugel.
En judisk lasagne-
- två kakor, som väger ett kilo styck.
Och en gigantisk behållare med kycklingfrikadellsoppa.
Mamma hade alltid såna redo, ifall jag blev sjuk.
Hon trodde att hon kunde bota allt med sin matlagning.
Även när jag blev matförgiftad.
Av hennes mat.
Känns allt okej?
Ja, det känns okej.
- Vi sätter igång. - Absolut.
Jag får aldrig prata med henne igen.
Ska vi säga att de inte kan komma hit?
Nej, jag vill göra det här.
Okej. Jag kan klara det, om du kan det.
Okej.
Men jag tänker inte lova något.
- Fint att ni kunde komma hit. - Självklart.
Det är verkligen fint här.
Ja. Ett halvt dussin gravljus ger verkligen en skön stämning.
Har du tänkt på vad du skulle göra om Howard skulle sälja huset?
Där rök den sköna stämningen.
Hej, hejsan.
Ett speciellt hej till Leonard, som ju måste nämnas vid namn.
- Subtilt. - Ja, men du fattade, eller hur?
- Hej, alla. - Hej.
Alla ska veta att den här kvällen inte är en sorglig tilldragelse.
Vi vill bara ha en middag, som vi har haft så många gånger tidigare här.
God mat, goda vänner, och någon gång runt midnatt-
- en halsbränna som får en att be om att dö.
- Lite hjälp i köket? - Nej, vi klarar det ändå.
Gör det bekvämt för er här.
Hallå, ni två. Vi är här för Howards skull nu, okej?
- Så uppför er väl nu. - Visst.
Självklart.
Jag hörde att ni två skrivit en uppsats. Hur har det gått med den?
Vilken fantastisk mat.
Och inte en grönsak i sikte.
Det är inte sant. Vi har tomater här.
Alla kloka människor, som sitter vid ett bord med levande ljus.
Det känns som om vi kunde ha suttit i en fransk 1700-talssalong.
Verkligen.
Penny, en salong var en sammankomst där intellektuella underhöll varandra-
- med gnistrande konversationer...
...om aktuella frågor. - Så det var alltså som "The View".
Sheldon, "The View" är en dagtids-talkshow där kvinnor är värdar.
Jag vet det. Whoopi Goldberg är med.
Hon spelade Guinan i "Star Trek: Next Gen".
- Penny, "Next Gen" står för "Star Trek..." - Var tyst.
Jag skulle vilja föreslå ett salongs-samtalsämne.
Ja, gör det, Rajesh.
"Hunger Games" har en kvinna i huvudrollen.
Marvel har gjort Thor till en kvinna.
Vem är "Tor"?
Du vet, Thor, åskguden.
Som sagt, är detta ett tecken på att vårt samhälle-
- närmar sig jämställdhet?
Många fler kvinnor läser ju serietidningar nu.
Sant. I butiken fick jag sätta en sits på toaletten.
Vi vet inte om det finns jämlikhet, förrän kvinnliga Thor får barn-
- och Avengers är okej med att hon pumpar ut bröstmjölk på jobbet.
Jag undrar om bara en bebis som är värdig det kan få amma av Thor.
Ett nytt samtalsämne.
Salonger: Dum sak från för länge sedan-
- eller en intressant sak som blev dum, genom att snacka superhjältar? Diskutera.
Det kvittar nog vad ämnet är.
Det viktiga för en salong är att genomföra diskussionen-
- på ett förhöjt och insiktsfullt sätt.
Allt handlar om utförandet.
Naturligtvis skulle du fokusera på det, snarare än inspiration.
Ett nytt ämne: Vad är viktigast, en idé eller dess utförande?
Så roligt.
Ja, så bra, Leonard. Vilken fin idé.
Som: "Jag önskar att jag kunde prata med min farbror i Chicago."
Så avvakta lite nu, medan jag uppfinner telefonen.
Hallå? Åh, vänta lite.
Leonard, det är din farbror. Han säger att du just blivit bränd.
- Sheldon. - Nej, det är okej.
Vi är ju bara vuxna som försöker ha en intelligent diskussion.
Åtminstone jag. Howard, vad tror du?
Ja, som ingenjör tror jag nog mest på utförandet.
Jag får alltid ta någons idéer, och förverkliga dem.
Bra sagt, gamle vän.
Jag trodde att vältaligheten hade dött, men här är den ju.
Nu kommer det heta: Gettysburgtalet, "Jag har en dröm", och vad du just sa.
Är han ett geni nu? Du brukar ju alltid driva med honom, och teknik.
Leonard, snälla. Hans mor har just dött.
- Du är löjlig. - Ja, du med.
Om jag hade velat höra folk vara spydiga, hade jag gått till min salong.
Många kunde ha fått den där idén.
Men få hade kunnat räkna ut matematiken, så som jag gjorde.
Och många fick inte den idén.
Som alla i hela världen, utom jag.
Leonard tror visst att han är bättre än alla andra i hela världen.
Även de som strider för vår frihet.
Jag vet inte hur det är med dig, men jag stöder de där pojkarna.
- Och flickorna. - Du sabbade Thor. Var tyst nu.
Ska jag tycka att det är okej att du roffar åt dig all ära?
Jag har inte roffat åt mig något.
Till skillnad från dig, och den konstiga lasagnen med russin.
- Vill du ha? Jag kan ge dig lite. - Sheldon, Leonard, i vardagsrummet, nu!
Hon sa mitt namn först. Det måste vara jättejobbigt för dig.
Jag vet inte vad ni sysslar med, men detta är en mycket svår tid för min man!
Vi äter den sista maten hans mamma nånsin lagade-
- och ni tänkte kasta den på varandra, som småbarn?
Vad ni än bråkar om, lägg det åt sidan-
- gå tillbaka som goda vänner till Howard, annars får ingen av er äta efterrätt!
Se på mig när jag pratar med dig, och tro inte att...
Har ni märkt att Bernadette låter som min mamma ibland?
- Jag hör inte det. - Nej. Inte alls.
Jag tror inte att jag har ätit så mycket i hela mitt liv.
Det var därför mitt folk vandrade i öknen i 40 år.
Det tog så lång tid att gå bort allt.
Jo, Penny, israeliterna var i öknen...
Håll käften nu.
Jag är så glad att ni två inte bråkar mer.
Just nu försöker jag bara rapa utan att kräkas.
Lyssna. "Physics Today" nämner vår uppsats.
- Vad står det? - Vem bryr sig?
- Nämner de Leonard? - Ja.
Jag har fler tabletter mot halsbränna nu.
[Swedish]