Hjälper du mig att duka fram maten?
Ja, jag packar bara undan lite av det här.
Du vet hur Sheldon blir om han ser julsaker
ligga framme efter nyår.
Ja, men han bor inte här längre.
Han bor inte på Walmart, men fick ändå ett raserianfall
när han såg påskgodis efter påsk.
Och det är samma man som klagar på
att man inte kan hitta påskgodis efter påsk.
Det är Bernadette. Hon säger att de blir sena.
"Bebisen spydde på Howard och sen spydde Howard på Howard."
Han spydde inte på bebisen. En liten seger.
- Hej. - Hej.
Hej! Välkomna tillbaka! Hur var det i Texas?
Du vet, de har en stjärna i flaggan. Lika många borde de ha på Yelp.
Det var ingen bra resa.
- Ni är hemma nu. - Ja, det är skönt att vara hemma.
Gode Gud! Är det där mistel?
Har ni galningar ingen kalender?
Jag bad honom ta ner den. Han lyssnade inte på mig.
Hade ni åtminstone en bra flygresa?
Den var bra. Amy gav mig juice som smakade konstigt,
annars sov jag hela vägen.
Vad hände i Texas som var så illa?
Före vår nästa åktur till Comic-Con, behöver jag namnet på juicen.
Vi var på väg hem till min mor...
Hur kom vi i bilen?
Vänta.
Hur fick du honom i bilen?
Jag hyrde en kärra, skuffade honom mot den öppna dörren
och lät trögheten ta hand om resten.
När vi är hos din mor,
kan det vara lämpligt att berätta att vi bor tillsammans.
Måste vi?
Jag vill inte höra hennes religiösa predikan.
Kanske det inte blir en.
Det blir alltid en.
Hon höll en för min syster om hennes pojkvän.
Min bror om hans flickvän.
Min far om hans flickvän.
Den innehöll några okristliga ord.
Hon gillar mig.
Det finns en chans att det är okej för henne.
Jag vet inte.
Jag är hennes kära lilla pojke,
och du tog min mödom.
Har pojkar mödom?
Vem vet vad han har där nere.
Hur som helst...
Tack, Gud, för maten vi ska få
och för näringen för våra kroppar
och välsigna händerna som lagade den. Amen.
Då det var dina händer som lagade den, är det inte lite egennyttigt?
Börjar man ändra orden i bönerna,
är man väl härnäst i kyrkan med en gitarr.
Tack för maten, den ser jättegod ut.
Nöjet är mitt.
Jag är så glad att ni kunde komma. Berätta nyheter hemifrån.
Howard och Bernadette har blivit föräldrar.
Så underbart!
Har de bestämt om de ska fostra bebisen judiskt eller normalt?
Välkommen till Texas.
De har inte sagt nåt.
Vi har också spännande nyheter att berätta.
Vänta lite. Borde vi inte bara äta?
Gud gjorde ju rum i sitt fullspäckade schema
för att välsigna dessa sloppy joes.
Kom igen, Shelly. Berätta nyheterna.
- Visst. - Skyll dig själv.
Amy och jag bor tillsammans i synd, som New York-bor.
Medan du skäller på oss, hämtar jag en kniv och gaffel.
Joe är kanske "sloppy", men inte Sheldon.
Tack för att jag fick veta. Och jag är förtjust.
Va?
Var är klandret?
Var är alla helvetets kval?
Var är det om att vi hamnar i helvetet,
och jag säger: "Har du sett hur stora insekterna är? Vi är redan där!"
Helst skulle jag föredra att ni inte bodde utom äktenskap,
men under era speciella omständigheter är jag väldigt glad för er.
Och vilka speciella omständigheter är det?
Jag tror det håller på att gå illa.
Shelly, hur ska jag säga det här?
När du fyllde tre hade du memoriserat över tusen olika tåg.
Och jag föreställde mig aldrig en kvinna med på nåt av dem.
Va? Så... Du trodde att jag skulle vara ensam i resten av mitt liv?
Nej. Bara i mitten av det.
För i slutet tänkte jag mig sköterskor.
Det här är i högsta grad förolämpande.
Sheldon, överreagera inte.
Jag är barnet hon oroade sig för?
Jag har en bror och en syster, vars totala intellektuella wattal
inte kunde driva en potatisklocka.
Om jag så gav dem potatisen.
Va?
Jag var i mitt rum. Jag kunde inte höra dem.
Jag tar över härifrån.
Han har varit länge där inne.
Borde jag gå och prata med honom?
Han är arg på mig. Jag borde prata med honom.
- Tänker du göra det? - I helsike heller.
Sheldon, vad gör du?
Jag är bara den asociala särlingen min mor alltid har tyckt att jag är.
Börjar du förstå varför jag inte gick in dit?
Om du försöker visa att jag har fel,
ändrar inte underbyxorna på huvudet min åsikt.
Vi ignorerar simfötterna. Okej.
Jag förstår inte varför du är på hennes sida.
Du är min flickvän, så hon säger att du också är en knäppis.
Jag tror inte att hon säger det.
Och...
Det är exakt vad hon sade.
Förstår ni att min mor ser oss båda som underliga?
Absolut inte.
Ja. För högt.
Absolut inte.
Efter det gick Sheldon och jag ut ur huset en stund.
Först smörade vi in mina fötter
för att få av simfötterna, sen gick vi ut.
Ledsen att din mor fick dig på dåligt humör, men...
När allt kommer till kritan hade hon fel, för du är inte ensam.
Du har rätt.
Jag har Leonard och Howard och Raj,
Stuart, Penny, Leonards mamma, Bernadette, Wil Wheaton...
Och kvinnan som smörade dina platta fötter?
Jag tog det kronologiskt.
Du kommer rätt mellan Koothrappalis far och Omar, enögdingen från Sparkletts.
Vi låter inte det förstöra resten av vår resa.
Vi borde aldrig ha sagt att vi bor tillsammans.
- Hon skulle få reda på det till slut. - Håller inte med.
Vi har känt till evolutionen sen 1859.
Hon tror fortfarande på Noa och hans fantastiska zoobåt.
Allt det här kunde ha undvikits om du bara hade lyssnat på mig.
Sheldon, jag visste att vårt samboende var okej för din mor
för jag hade redan berättat det.
Varför gjorde du det?
Det här var ett potentiellt problem,
så jag skötte situationen i förväg för dig.
Du skötte situationen?
Det är riktigt.
Så min mor trodde att jag inte kunde hitta en partner,
och min partner tror att jag inte kan sköta mitt eget liv.
Inte hela ditt liv. Vetenskapen klarar du.
Att ha ordning i strumplådan, där är du kung.
Men att förstå hur andra känner sig,
det är din svaghet.
Jag har blivit mycket bättre på det.
Har du? Hur känner jag mig just nu?
Hur skulle jag veta det?
Upphetsad, kliande? Säg första bokstaven.
Du och jag är i ett förhållande.
Jag hjälper dig med dina brister, och du hjälper mig med mina.
Hur skulle det kännas om jag kontaktade din mor bakom ryggen på dig?
Glad över att du överhuvudtaget visade nåt intresse av min familj.
Glad?
Jag kunde ha fortsatt gissa i hundra år.
- Hej. - Hej på er.
- Hej. - Där är den lilla familjen.
Hej.
Och deras sherpas.
Bebisen sover. Kan vi lägga henne i ert rum?
- Visst, varsågod. - Behöver du hjälp?
Nej, det går bra.
Doubtfire, Poppins, följ mig.
- Förlåt att vi är sena. - Det är okej.
Amy och Sheldon berättade just om sin resa till Texas.
Ja, jag berättar om det ni missat.
- Hur kom vi i bilen? - Sluta.
De berättade för Mary att de bor tillsammans, de blev osams.
Han blev sårad, drog underkläder över huvudet...
Med avsikt. Inte så som det hände i high school.
Jag betedde mig underligt med avsikt.
Verkligen? Så du kan kontrollera det?
Vad hände sen?
Det finns inte så mycket mer att berätta.
Jag har bestämt att min mor ser på mig som ett barn
för att jag inte hade nån rebellperiod, så jag skaffade ett örhänge...
Min mor tvingade mig ta bort det...
Amy satte alkohol på det...
Och här är vi.
- Vad har vi missat? - Kunde inte förklara även om jag försökte.
Så hur såg Sheldon ut med örhänge?
Som en pirat som hjälper andra pirater att koppla upp sig på internet.
Vad har du och Leonard gjort?
Vi hade faktiskt ett ganska otäckt gräl.
Kanske det värsta vi nånsin haft.
Herregud. Vad hände?
Vi hade börjat maratontitta på Luke Cage tillsammans,
och det var liksom vår grej,
och så får jag reda på att hon hade tittat på två avsnitt utan mig.
Det är som att vara spänd över en present och sen få strumpor.
Jag förstår inte hur det kan bli det värsta grälet i era liv.
Det är väl inte nåt fel på strumpor.
I ärlighetens namn kanske vi var lite irriterade på grund av julgranen.
Vad hände med granen?
Du är en söt alf.
Och du trodde att Spock-öron bara duger till Comic-Con.
Jag hittade just en gård där man kan hugga sin egen gran.
Coolt. Jag kan vara som Paul Bunyan med stora öron.
Dum idé.
Nej. Det dumma är när en fysiker inte förstår
att när man svingar en yxa, så släpper man inte taget.
För tionde gången, mina vantar var hala!
Det är 21 grader. Du behöver inte vantar.
Du vet hur lätt jag får blåsor.
Ja. Du får blåmärken, du flagar...
Som om jag vore gift med en gammal frukt.
Vi kan fortsätta gräla och låta det förstöra vår kväll,
eller sluta och försöka rädda kvällen.
- Okej. - Tack.
- Leonard? - Ja.
Det är nåt på vindrutan.
Behöver du en paus?
Jag behöver inte en paus.
Det är ingen skam i att be om en paus.
Om jag behöver en paus, ber jag om en!
- Leonard? - Ja?
Det är en gran på dig.
Vill du klä den ikväll?
Ja. Med bensin och en tändsticka.
Jag hoppas den dödar oss båda.
Förresten, om nån frågar,
så har det alltid funnits en gran i hisschaktet.
Bernadette, om jag börjar prata om er bebis,
lovar du att jag inte behöver röra den?
- Visst. - Hur är livet med er bebis?
Tänker du aldrig röra deras bebis?
Till denna dag har jag aldrig rört Stuart.
Det har varit underbart, Sheldon. Tack för att du frågade.
Sluta gråta. Jag ber dig. Jag vet inte vad mer jag kan göra.
Mina bröst är tomma. Vill du ha lasagne?
Det är okej.
Vad har vi gjort?
Jag har hittat superhjältevåtservetter.
Perfekta för att lösa brott, och stjärtar.
Det tog mig två timmar att få henne lugn.
Ta det lugnt. Jag sköter det här skiftet.
I Indien, när min lillebror grät så där,
tog tjänarna bara honom så långt bort att vi inte hörde det.
Inte alltid. Ibland drog vi.
Han fick henne att sluta.
Det gick fort.
Han har bra hand med henne.
Ja, han har en gåva.
Vad är det?
Ingenting, det är glädjetårar.
- Bra. - Nej, det är de inte, din tönt!
Varför får Stuart henne att sluta gråta, men inte jag?
Det är Stuart.
Kanske hon leker pungråtta tills han går därifrån.
Inte roligt.
Hon är trött. Det var roligt.
Alla är bättre mammor än jag.
Ta det inte så personligt. Kanske er bebis bara är en odåga.
Hur slutar historien?
Är bebisen en odåga eller är Bernadette en dålig mor?
Sheldon!
Va? Kommer det en till vändning? Är bebisen inte ens deras?
Ignorera honom. Hur fick du bebisen att sluta gråta?
Jag bara pratade med henne.
Jag har hört att min röst får människor att somna.
Stackars er, ni måste vara utmattade.
Det har varit svårt att sova med all gråt.
Hur kan hon hata mig? Jag lagar mat åt henne i mitt bröst!
Det är som att hata en yoghurtglassmaskin.
Hon hatar dig inte. Sluta säga så.
Nu hatar du mig också!
Jag hatar dig inte.
Det står här att "upp till 80 % av nyblivna mödrar upplever baby blues",
och att "det bästa är att försäkra dem
"om att de gör ett bra jobb".
Bernadette, du gör ett bra jobb.
Tack, Sheldon. Det känns bättre nu.
Tack, internet.
Med rätt YouTube-video
kan jag sterilisera Howard.
Så det började gå bättre?
Ja, slutligen kom jag på hur man får bebisen att sova.
Snälla, säg att du inte använde Amys magiska juice.
- Bernie? - Hon sover.
Bra.
Och var är du?
Här nere.
Det här är nytt.
Jag visste inte vad jag skulle göra. Det funkade.
Jag skulle säga att det är att tänka utanför ramarna, men... Kom igen.
Gör inte så att jag skrattar.
Behöver du hjälp att komma ut?
Jag tror jag bor här nu.
Det är okej.
Är det okej om jag sover lite?
Ja, gör det.
Bra jobbat, morsan.
Jag är stolt över dig.
Gör inte så att jag gråter heller.
Godnatt.
Jag älskar mina båda flickor.
Vi älskar dig också.
Tänk att du ryms i spjälsängen.
Jag kunde bada i handfatet.
Jag gör det inte, men jag kan.
Hur var din ledighet?
Tack för att du frågar.
Jag besökte min mormor.
Hon bor i Bakersfield.
Vanligtvis åker min bror och syster...
Kom igen!
- Det var kul. Tack. - Ja, tack.
- Nöjet var vårt. - Vi ses på jobbet.
- Jag kommer tidigt. - Inte jag, pappaledigt.
En liten människa går loss på
hans frus könsorgan och han får ledigt.
Med lön, tönt!
Glömde bebisen. Det är så nytt ännu.
Översättning: Sören Forsman
Swedish