Har du nånsin hört om Van Nuys Comic-Con?
Ja, det är en söt liten tillställning där de säljer samlargrejer
och får ledsamma D-kändisar att visa upp sig. Hurså?
De har bett mig skriva autografer där.
Det är ju fantastiskt!
Är det för Serial Ape-ist?
Det kunde vara för apfilmen, eller för min hemorrojdreklam.
Listan fortsätter inte.
- När är det? - Jag tänker inte göra det.
- Va? Varför inte? - Du sa just själv att det är ledsamt.
Ja, men det är inte patetiskt. Där drar jag gränsen.
- Kom igen. Det blir kul. - Jag vet inte.
Du kommer att ha nördar svansande runt dig.
Älskar du inte det, är det här äktenskapet i svårigheter.
Det skulle nog inte skada att träffa fans och förtjäna lite extra.
Ja.
Ett framträdande av George Lucas dermatolog.
- Jag vill ha den autografen. - Ja.
Nu när vi bor tillsammans, kunde vi kanske bjuda hit människor.
Vi har människor här hela tiden.
Vi har underhållsfolket, pizzaleveransmannen,
den där UPS-chauffören som måste fråga hur delar av mig hänger.
Du vet vad jag menade.
Okej.
Låt oss säga att vi ska underhålla människor.
Hurdan sorts sammankomst hade du tänkt dig?
En måltid? Lunch? Brunch? Middag? Eftermiddagste? Formell tebjudning?
Är det en fest? I så fall, hurdan fest är det?
Cocktail-party? Tupperware-party?
Är det en överraskningsfest?
Hoppas det inte är en västkustsfest.
För mannen på radion säger att en västkustsfest aldrig tar slut.
Jag är ledsen att jag nämnde det.
Var inte det. Du får förhoppningar, som jag krossar,
det kallas lagarbete.
Det är en spark, en riktig spark.
Vad gör du?
Jag kände en spark.
Det är en bebis där inne.
Just det, det var där jag lade den.
Jag vet att du är gravid.
Jag kopplade aldrig samman tanken på graviditet
och att du faktiskt ska få en bebis.
Vid vilket MIT studerade du?
Gud, vi är inte redo att ha ett spädbarn i det här huset.
Vi har ingen babysäng. Vi har inga blöjor.
Vi är inte bebis-säkra.
Vem som helst kan komma in och lyfta på toalocket.
Howie, vi har tid att göra allt det där.
Har vi? Se på dig.
Willy Wonka skulle rulla dig till juicerummet.
Nästa person som sparkar dig är jag, godnatt.
Bor vi ens i ett bra skol...
Jag varnade dig och jag gjorde det.
Vad är allt det här?
Allt vi behöver för din autografsession.
Foton, pennor.
Det är sött att du är ivrig över det här,
men det är ett mirakel om en person ber om min autograf.
Skämtar du? En gång betalade jag 20 dollar för Theo Sasslers autograf.
Vem är det?
Jag vet inte. Jag bara gillade hans namn. Theo Sassler.
Se på det här, jag har skaffat den här för växelpengar.
Hur mycket växel vill du ha, damen?
Det är så mycket jag vill växla.
Om det är en dollar, har du tur.
Vad pågår här?
Du uttryckte intresse för att bjuda in människor
och jag tycker att jag avfärdade det för snabbt.
Så jag tog saken i egna händer och ordnade brunch.
Det är så trevligt, vem kommer?
Stuart, Bert från geologilabbet
och mrs Petrescu från nedre våningen.
Menar du den rumänska damen på andra våningen?
Ja. Lustig historia.
Hon växte upp med tio syskon
eller möjligen pingviner, hennes engelska är förfärlig.
Det är en underlig blandning människor.
För vår första gång som värdar
tyckte jag att det skulle vara klokt med ett försök.
Så som jag övade för det där Halloween-spökhuset
genom att gå in på toaletten på busstationen.
Men du gick aldrig in i spökhuset.
Du såg aldrig vad som hände mig på busstationen.
Tack, Sheldon, det var en rolig överraskning.
Den verkliga överraskningen är hur överraskande bra jag är på överraskningar.
Det är ingen överraskning alls.
Om jag hade vetat hur du kan överraska,
hade jag förväntat mig en överraskning och inte överraskats.
Men jag visste det inte så därför borde min överraskning inte vara överraskande.
Försök inte tända mig, gästerna är på väg.
- Hej. - Hej, var har du varit?
Vi var och shoppade lite till bebisen.
Vänta tills du ser babysängen vi hittade.
Köpte du en babysäng utan mig?
- Du kommer att älska den. - Ja.
Den är marknadens bästa. Jag skulle inte ens kalla det babysäng.
Jag skulle kalla den "avskildhetsfort för bebisar".
Låter dyr.
Okej, jag kanske gick lite långt,
men man kan inte sätta ett pris på säkerheten.
Gjorde man det, skulle det finnas fler nollor än man kan tro.
Men det är den säkraste babysängen man kan köpa.
- Om du inte gillar den, returnerar vi den. - Bra.
I vår nya minibuss, vad har vi till lunch?
Har du köpt en minibuss?
Den är till bebisen. Och jag köpte den inte.
Försäljaren lånade ut den för en 24-timmars testkörning.
Vi bucklade till den ganska ordentligt med babysängen,
så du har kanske köpt en minibuss.
Jag vill inte köra en sån, det är en sån mammabil.
Försäljaren sa att de inte bara är för mammor längre.
Men han trodde ju också att du var min make.
De trodde det vid ultraljudet, varför inte på bilfirman?
Jag har inte varit på den här sidan av bordet förr.
Jag känner mig mäktig.
Verkligen?
Det känns som om jag säljer godis så vårt lag kan få nya dräkter.
Så det är 4,75 dollar för ett signerat svartvitt
och 9,95 för ett färgfoto.
Varför inte fem och tio dollar?
Jag har min växelgrej, låt mig skaka den.
Killen där ser hitåt.
Tror du han är din första autograf?
Jag vet inte. Var lugn. Han kommer.
Hej.
- Hej. Jag älskar din film. - Tack.
Den måste vara bland det värsta jag nånsin sett i mitt liv.
Din kärlek förvirrar mig.
- Vill du ha en autograf? - Visst.
- Till vem ska jag skriva? - Daniel.
- Okej. - Jag måste fråga,
försökte du vara så där dålig eller är du bara en dålig skådespelare?
Det gjorde inte saken klarare.
Det blir 4,75 dollar.
- Behåll växeln. - Men jag...
Inget av det där var bra.
Det finns inget att vara rädd för, Sheldon.
En korks medelhastighet är 40 kilometer i timmen.
Är det för fort runt en skola, är det definitivt för fort i ett kök.
Det har gått 15 minuter.
Du milde. Jag kan göra det här. Ge mig en stund bara...
Mamma!
Mimosa på kommande.
En gång lämnade jag apelsinjuice i kylen så länge att det smakade mimosa.
Hur gammal var den?
Det är svårt att säga.
Jag kommer inte ihåg mycket efteråt.
- Vill ni ha en, mrs Petrescu? - Ja.
Drink är kul och goda vänner...
Applebee's.
Hon lär sig engelska på tv:n.
Tv, bra. Och tillbaka till dig.
- Hej, hörni. - Hej, Stuart.
- De här är till dig. - De är fina. Tack.
Stuart, det här är Bert från Caltechs geologilabb
och mrs Petrescu från nedre våningen.
- Trevligt att träffas. - Hej.
- Vad har jag missat?
Vi tittade på när Sheldon försökte öppna en flaska i 15 minuter.
Femton minuter kan spara dig 15 procent eller mer på bilförsäkringen.
Kommer nån annan till det här?
- Vad heter du? Okej. - Jeff.
Duschscenen är min favorit.
Det har jag hört ofta idag.
Jag har till och med en skärmdump på mobilen.
Jepp, där är de.
- Okej, så går vi vidare. - Varsågod.
Jag borde ha slagit till honom.
Gör det bara. Där står han.
Varför gör du så där? Låt mig ha mina stunder.
- Hej. - Hej, jag gillar dina filmer.
- Tack. - Jag såg dem båda.
Vi talar väl fortfarande om filmer, men efter idag är jag inte så säker.
- Tror du jag kan få en bild av oss? - Visst.
Och kan du ge mig en kyss?
Nej. Hon kan inte... Vad är det för fel på er?
- Leonard. - Nej. Det är okej.
- Vem är du? - Hennes make.
Nej, det är du inte.
- Det är jag. - Jo. Det är han verkligen.
Nej.
Den har en backkamera och en dvd-spelare.
Och se på det här.
Det är som om vi levde i framtiden!
Visa henne bakluckan.
Föreställ dig det här.
Du har bebisen i ena handen,
matvarorna i den andra, och du tänker:
"Hur ska jag öppna bakluckan?"
Jag tänker antagligen: "Var är min make och varför hjälper han mig inte?"
Du behöver inte min hjälp
när du kan öppna bakluckan med en enkel spark.
Nej. Det är en mjuk spark, du gör det fel.
Ge mig de där.
Kanske det var mer i en cirkel...
Konstigt att den där killen trodde ni var ett par.
- Ja! - Ja!
Ser du? Enkelt.
Titta hur mycket utrymme.
Vi tar ut babysängen så kan du testköra bilen.
Den här kommer att bli...
Är det din rygg?
Ja.
Okej, vi kliver väl in då och ser om
GPS:en kan visa oss vägen till närmaste akutmottagning.
Tills Amys lägenhet är fixad bor hon och jag tillsammans här.
Jag bodde med min gamla flickvän.
Hon var också geolog.
Funkade det inte?
En dag kom jag hem från jobbet och hon hade tagit allt.
Jag varnar er.
Göm era fina stenar.
Min systers man tog alla hennes saker.
Story kl. 11.00.
Kommer faktiskt ingen annan?
Nej. Ni är övningsrundan.
Övningsrundan? För vad?
Nej. Han menar att ni är de första vi tänkte på.
Nej, exakt.
Vi har aldrig bjudit på brunch förr och jag ville reda ut alla knutar.
Så jag är som en labbråtta innan era riktiga vänner kommer?
Dina ord låter rimliga, men ditt ansikte ser argt ut.
Hjälp mig. Det här är inte min starka sida.
Stuart, du vet att du är en av våra favoritpersoner.
Du ser uppriktig ut, men dina ord är helt falska.
Jag är glad att vi tog en testrunda. De här bruncherna är vilda.
Men hur fick du henne att dejta dig?
Hon flyttade in på andra sidan aulan.
Och han började sakta slita ner mig.
Som en flod skär en kanjon.
Ja. Men den här floden visade mig sina Pokémonkort.
Ska vi gå?
Vänta. Han här berättar hur han fick henne att gifta sig med honom.
Han där?
Men han har en myntväxlare.
Jag tycker det är häftigt.
Just det.
Jag är hennes växelpappa.
Vad tänkte jag egentligen?
Wolowitzarna är ingen lyftsläkt.
Vi ger dricks åt de som lyfter.
Måste vi sitta i timtal på akuten?
De ger ändå bara is och Advil som senast.
Du kommer att känna dig förfärlig när jag sitter i rullstol.
Som för övrigt skulle rymmas fint i den här prisbelönade minibussen.
Okej. Vi åker till akuten. Sluta bara sälja mig minibussen.
Du har rätt. Den säljer sig själv.
Du måste medge att den går ganska mjukt.
Jag hade hoppats på ännu tystare.
Om barnafödsel är hälften så illa ligger du risigt till!
- Är vi framme än? - Snart.
Varför tar det så länge?
Howard, se på dvd-skärmen.
Batman The Animated Series. Din favorit.
Det gör för ont för att jag ska kunna se...
Det här är en bra en.
Jag har passat honom mycket längre än du.
Okej. Jag köper den här dumma minibussen.
Det här är den bästa blintz jag nånsin ätit.
Tack.
Det kompenserar nästan det otroligt pinsamma från tidigare.
Jag tror jag ska gå.
Nej, Stuart. Gå inte.
Jag ser dig och Sheldon som min familj
och jag vet inte ens om ni ser mig som en vän.
Vet ni alls hur det känns?
Vi är så ledsna.
Jag är alltid den sista nån tänker på.
Det är inte sant.
Ibland är det Koothrappali.
Fast vi inte får säga det för han är en minoritet.
- Okej. - Nej, Stuart. Vänta.
Jag vet hur det känns att bli lämnad utanför.
Jag vet också hur det känns.
Det här handlar om mig och honom, du har ingen del i det.
Stuart,
vi kanske tar dig för given och det är inte acceptabelt.
Du ska veta att du verkligen är en värdefull medlem i vår sociala grupp.
- Tack. - De facto,
vill jag utbringa en skål.
För Stuart.
En fin man, en god vän
och en underbar gäst.
- Instämmer. - Skål.
Cheers. Filmad inför en live studiopublik.
Och det är hur en kort, astmatisk vetenskapsman
fångade en iskall räv.
Jag visste inte att man kunde fria till samma person
så många gånger.
Den tredje gången var skriven i skyn, men hon tittade aldrig uppåt.
- En gång friade jag till honom. - Ja. Jag sa nej.
- Varför det? - Jag ville att hon skulle jobba för det.
Det får du betala för senare.
Vänta. Är hon med dig bara för att du är rik?
Hon tjänar mer än jag!
Vem är du?
Vet du vad mer jag älskar med dig?
Din handstil är felfri.
- Tack för att du har märkt det! - Nej, jag menar det.
Det är som om du har en etikettmakares själ.
Vet du vad jag älskar med dig?
Du går aldrig hemifrån utan ett gem.
För man vet aldrig när två ark papper tillfälligt behöver fästas
i övre vänstra hörnet.
Jag älskar också hur du aldrig använder svordomar.
Det har visat sig
att man kan såra människor lika bra utan dem.
Kan jag få lite hjälp med att lägga undan lite av det här?
Lugna dig.
Jag har redan lagt undan fem såna här.
Ser du? Inget stök, inget bök i vårt fina kök.
Översättning: Sören Forsman
Swedish