Jeg havde en drøm. Jeg blev ramt af en bil.
Jeg mistede min hukommelse og flyttede ind hos mine forældre.
Så skal du op, sovetryne.
Du er ikke i koma mere. Op med dig.
Vi har en travl dag. Vi skal have den samme frisure!
Lad det være en drøm.
Det er okay. Jeg er din far.
- Det ved jeg. Det har du fortalt mig. - Samantha, morgenmad.
Og det er din mor. Hun er i køkkenet.
Jeg kan godt huske det jeg ved nu.
Bare ikke noget før ulykken.
Vi opbevarer maden i køkkenet.
Det er godt at vide. Undskyld.
Der er hun. Samantha, du husker vel din barndomsveninde, Dena.
Jeg havde fri fra arbejde, så jeg ville høre, om vi skulle lave noget.
- Hun skal noget med mig i dag. - Jeg ville faktisk
- lave noget med mig selv i dag. - Det lyder ikke sjovt.
Hvis vi ikke lærer hinanden at kende,
- hvad var idéen med ulykken så? - Det er sandt, men
jeg lå i koma og har ingen erindringer.
Jeg vil bare finde ud af, hvem jeg er.
Jeg ved ikke engang, hvad jeg laver.
- Jeg kender ikke mit job. - Jeg ved det ikke.
- Du har ikke talt med mig i to år. - Tyve år med mig.
- Det var vist noget i en bygning. - Så er astronaut udelukket.
Ved I hvad?
Måske har jeg et visitkort.
Lad mig se, hvad jeg har.
Jeg har en aftale hos lægen i dag. Hvem er dr. Kegoshian?
Fra hospitalet? Er han hjernelægen?
Eller ham, der fik os til at donere hendes organer?
Ham kunne jeg lide. Han var sjov.
Godt. Så holder jeg aftalen.
Vi kan lære hinanden at kende, mens du kører mig ind til byen.
Kan du ikke huske det? Jeg sagde jo, at jeg skulle klippes.
Howard, hun er begyndt at glemme ting igen.
Undskyld. Der må være bær i din shampoo.
Nej, Mr Cellophane!
Det gør ikke noget. Tak for liftet, Dena. Det er bare...
Åh, gud. Mødre, ikke?
Hvad er det for noget?
Nu har jeg fået nok. Bare gå. Ikke sandt?
Min er død.
- Det er jeg ked af. - Nej, du har jo amnesi.
Du var sød, da du fandt ud af det.
Du insisterede på at flytte dagen for begravelsen, så du kunne komme.
Gjorde jeg det?
Ja. Du kom stadigvæk ikke, men du sendte smukke blomster.
Nå, der kan man se.
Jeg sendte ikke blomster, vel?
- Nej. - Okay.
HUSK: TAG TIL HJERNELÆGEN
Jeg har det faktisk fint.
- Altså fysisk. - Luk op.
Måske har min mor ret.
Måske er jeg for ivrig efter at komme tilbage til mit liv,
men når alt er et mysterium, vil man virkelig gerne...
...tage fat og klemme...
Du er ikke neurolog, vel?
Vil du gå op en bh-størrelse eller to?
Er der en treer?
HUSK: TAG TIL BRYSTLÆGEN
Hej, Andrea! Andréa.
- Eller hvad det nu er. Hej. - Hej.
Jeg var i kvarteret. Vidste du, jeg skulle have større bryster?
Ja. Det er en fantastisk idé.
Hvorfor ville jeg have det? Har jeg brug for det?
Det er lige meget. Bare jeg får dine gamle bluser.
Jeg kører op med dig.
En god ting ved dit slag i hovedet, hva'?
- Hvad? - Du slap for din elevatorskræk.
Nummer to.
- Ja. Okay. - Kom nu. Det er okay.
Okay. Undskyld.
Ja, det er fint nok.
Det er en vigtig oplysning. Det er, hvad jeg vil.
Finde ud af ting og komme tilbage til mit liv.
Ja, men er det ikke lidt for tidligt at begynde på jobbet igen?
Jeg har ikke spurgt om, hvor jeg arbejder, eller hvad jeg laver.
Hvor arbejder jeg? Ved du det?
Hvad? Hvad?
SAMANTHA NEWLY VICEDIREKTØR
- Er det mig? - Ja.
Jeg arbejder her! Det er mit kontor!
Er jeg vicedirektør?
Genialt! VD! VD!
HUSK: JOB
Nu kommer vi nogen vegne. Sådan!
Hvad laver vi? Du er advokat. Er jeg advokat?
Er det svært? Det lyder svært.
Nu skal du gå, men ikke flere spørgsmål.
Ingen bør kende noget til dit lille hukommelsesproblem.
Alle tegn på svaghed opsnappes og udslettes.
Hvor tror de, jeg har været?
- Måske på afvænning. - Fortalte du dem det?
Afvænning er trendy, og så virker du ung.
Okay, men øjeblik. Hvad laver vi her?
- Åh, gud! Det er dig. Undskyld. - Din sekretær.
Jeg ventede dig ikke i dag, men velkommen tilbage. Dit æble.
- Tak. - Jeg glemte at starte det for dig.
Skal hun starte mit æble?
Gå, før andre ved, du er tilbage, så fører jeg dig ajour senere.
- Om hvad vi laver. - Godmorgen, Mr Chapman.
Har du dokumenterne? Husk, inden kl. 11.
- Naturligvis, sir. - Tak.
- Er du tilbage fra afvænning? - Ja.
Er det hundehår? Vær tilbage inden mødet kl. 11.
Åh, gud.
OG... TILBAGE TIL EKSKÆRESTERNE
Jeg er vicedirektør for noget, og jeg har mit eget kontor,
og jeg har en stor stol, en kaffekop og en sekretær,
der er bange for mig. Jeg er en stor kanon!
Og ved du hvad?
Jeg skal have lavet større bryster og er bange for elevatorer.
Hvordan var din dag?
- Jeg spiste en Pop-Tart. - Undskyld jeg kommer brasende.
Jeg mangler noget tøj til mødet kl. 11.
Jeg vil ikke gøre tingene mere akavede imellem os.
- Vil man kunne se min bh igennem? - Kan du huske, at vi slog op?
Ja.
Ja, det troede jeg, men så kom du tilbage.
Jeg går om to sekunder. Hvad laver jeg for resten?
- Noget hos Chapman og Funk. - Det ved jeg.
- Jeg var hos Chapman og Funk. - Bliv ikke sur.
Jeg prøvede, men hver gang jeg spurgte, hvad du lavede,
talte du langsomt til mig, som om jeg var en abe.
Man behøver ikke tale langsomt til en abe.
Jeg kommer til at savne kagen.
- Kage? - Fødselskage.
For at spare penge sparede du de ansattes fødselsdage væk.
Vi havde en fryser med konfiskerede kager.
- Jeg hadede virkelig fødselsdage. - Eller elskede kage.
Jeg skal til mødet kl. 11, men jeg vil gerne høre mere.
Jeg vil ikke brokke mig,
men jeg føler, at jeg gør al arbejdet i det her forliste forhold.
Hey, Frank. Jeg ved ikke rigtig med det her tøj.
Du kender mig. Er det mig?
- Ja, det er. - Du kiggede ikke.
Det er en forbedring.
Virkelig? Hvordan det?
Coco Chanel sagde: "For at undgå for meget tilbehør,
skulle kvinder se sig i spejlet og fjerne en ting."
For dig var det ofte din værdighed.
Tak fordi du er ærlig.
Skal jeg få lavet større bryster?
- Vi er ikke venner. - Okay.
TRAPPE
Tyve etager.
Okay.
Hej. Tak, sekretær.
Jeg har ti sekunder før mødet.
Spørg mig ikke, bare fortæl mig: Hvad laver vi?
Det vi får besked på. Det ved jeg nu. Det vil ikke ske igen.
Nej. Andrea! Jeg skal fuppe her til mødet, okay?
Det ville være rart, hvis jeg vidste...
Klokken er 11, lad os gøre det.
- Jeg vil gøre det. Lige nu. - Lad os gøre det.
- Nej. - Nej? Nej. Okay, undskyld.
- Lad os komme i gang. Nogen? - Jeg fik en høring i byrådet
- angående kirken. - Nogen?
CRA-mødet. Vi må ikke omdanne plejehjem til ejerlejligheder.
- Zoneinddeling? - En lokal høring.
Fast ejendom!
Det er det, vi laver.
Afvænning. Hun er ikke vant til sin egen serotonin.
Jeg ved, hvad Sam mener. "Fast ejendom. Det er det, vi laver."
Ikke møder og forhandlinger, men vi tager fast ejendom
og udvikler, så vores elskede by bliver forbedret, ikke?
Jo, jo. I høj grad.
- Hvordan slipper vi af med kirken? - Gør det ikke!
Hun har ret. Tilføj en kirke. Der er et indkøbscenter ved siden af.
Køb den og sæt den i stand, og så kan vi udvide.
God idé, for byrådet tager ingens side i en religiøs strid.
- Vi skal ikke købe centret. - Det behøver vi ikke.
Vi lejer en butik og sætter et skilt op hvor der står immigration.
- Stedet tømmes, så koster det en slik. - Det lyder godt!
Jeg ved ikke, hvorfor jeg leder mødet. Se lige Sam.
Hun kommer tilbage, totalt ædru, skarpere end før, kløerne fremme.
Alle, der ikke tager på afvænning, bliver fyret.
Jeg skal have nye idéer på mit bord inden midnat, så måske går vi tidligt.
Godt møde.
Det her job er dødssygt.
Banke på!
At sige "banke på" er ikke det samme som at banke på.
- Hvad kiggede du på? - Ikke noget.
- Er du optaget af din krop? - Jeg er ikke optaget af min krop.
Jeg prøver at forstå, hvorfor jeg vil have større bryster.
- Lad mig se. - Nej.
Jeg har set dem tusindvis af gange.
Jeg lavede dem, for guds skyld. Luk så op.
Banke på. Hold da helt ferie!
- Gider du gå? Jeg skal have tøj på. - Der er intet galt med dine bryster.
De er flotte, og de vil de blive ved med at være. Du har generne.
- Se de her. - Nej, stop.
Det handler ikke om at få større bryster.
Det handler om, hvem jeg er.
Jeg lærte mit job at kende i dag, og jeg kan ikke lide det.
- Så sig op. - Det kan jeg ikke. Hvad skal jeg så?
Jeg ved ikke engang, hvordan man gør mit job.
Hun skal da ikke sige op! Hvordan vil hun få forsikring?
Howard, gå din vej!
I morgen tager vi ned til spilforretningen som Marjorie Law åbnede
med de penge, som byen gav hende, da der faldt brænde ned.
Den hedder Spil Bare Løs. Hun skal have et nyt puslespil.
Jeg vil ikke lægge puslespil. Jeg er et puslespil.
Hvad drømte jeg om at lave, da jeg var lille?
- Puslespil. - Vi skal nok lægge puslespil.
Men nu skal jeg finde ud af,
- hvad det er, jeg elsker. - Helt sikkert ikke mig.
- Hold nu op. - Nej, du hader mig. Det er fint.
Vi skal nok lægge puslespil, okay? Det er bare...
Du sagde i morges, at det er et nyt liv.
Måske skulle jeg have et nyt liv, som jeg ønsker at have.
Måske skulle du. Jeg ved det ikke.
I morges havde du ikke tid til mig,
fordi du prøvede at finde ud af, hvem du var.
Nu har du ikke tid, fordi du prøver at finde ud af, hvem du er.
Dit nye liv ligner dit gamle, for ingen af dem inkluderer mig.
Så hav det sjovt i aften og tag en kort nederdel på.
Det fjerner opmærksomheden fra dine bryster.
HUSK: SIG JOB OP
Du er min helt.
Det er du. Vil du virkelig sige op?
- Nej. - Måske. Er jeg tosset?
- Ja. - Værsgo.
Hvad ville du lave, hvis du sagde op?
Hun kan gøre lige, hvad hun vil.
Du kan lave det, du drømmer om i hele verden.
Du kan blive hunderedder. Du kunne...
Nej, det er alt, hvad jeg har. Hunderedder.
Hvordan kom hun ind? Er der ingen dørmand?
Nej, hun har ret. Jeg kan gøre lige, hvad jeg vil.
Jeg kunne skrive eller male.
Jeg kunne åbne en kageforretning eller en café.
- Eller en café, der sælger kager. - Ja. Gør det.
Sagen er, at det her skete for mig,
- denne nærdødsoplevelse. - Åh, gud. Hvornår?
- Da jeg blev ramt af en bil. - Nå, det. Fortsæt.
Hvis ting sker af en grund, så var det grunden, ikke?
Måske skal jeg gøre noget vigtigt i mit liv,
forbedre verden, hjælpe de små mennesker.
Hvilke små mennesker? Dværge?
Dværgene har det fint.
Eller måske bare ikke være ked af mit job.
Kom nu, Andrea. Elsker du virkelig dit job?
Aner det ikke. Og hvad så? Hvis alle skulle elske deres job,
ville økonomien styrte i grus. Og hvordan hjælper det dværgene?
Jeg gør det. Jeg siger op.
Det føles bare så rigtigt. Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke har gjort det før.
Undskyld. Dit kreditkort blev afvist.
Hvad er nu det?
30.000 dollars i gæld på kreditkortet?
- Hvordan sker det? - Hvad hvis du købte mig en nyre?
Jeg skal sige dig, hvordan det sker: Hår, makeup, negle.
Men ved du hvad? Allermest... sko.
Åh, gud.
Hamstrede jeg sko?
Har landet fået en slags skobaseret valuta?
Jeg ved, hvad jeg gør.
Jeg får dem byttet. Det gør jeg.
De må da bytte dem, ikke? Nogle af dem har jeg ikke haft på.
Så kan jeg betale gælden og sige det dumme job op
og forfølge min drøm og hjælpe dværgene.
- Hvad med dem? - Ikke dem. De er virkelig flotte.
- Sam... - Nej, hør nu her.
Jeg kan godt, okay?
Bare sig, hvor jeg har kvitteringerne.
Dem finder du i de matchende tasker.
Dumme Gamle Mig.
Gamle Mig har virkelig snøret Nye Mig, ikke?
Hvordan skulle jeg starte på en frisk, når min fortid
hele tiden indhenter min fremtid og hiver mig tilbage til nuet?
Det er meget sandt.
Nu kan jeg ikke sige mit job op, og så må jeg arbejde. Det er unfair!
Unfair hvordan?
At jeg skal arbejde, så jeg kan betale mine regninger!
Så jeg kan tjene penge!
Det lød meget mere unfair inde i mit hoved end det gjorde højt.
- Og hvem er de dværge? - Glem det.
Ingen dværge, skriveri, maleri eller kager.
Så får du vel ikke lavet større bryster.
Der er mere, hvor det kommer fra.
HUSK: FORBEDRE JOB
Her er min idé. Jeg tror, du vil kunne lide den.
Jeg tror, jeg vil elske den.
Jeg har ikke alle detaljerne, men da jeg...
Da jeg var på afvænning, var der nogle fantastiske talere.
Der var en fyr, som var meget rig.
Jeg kan ikke afsløre hans navn, for man er jo anonym.
Han sagde, at hemmeligheden bag succes er at gøre det, de andre ikke gør.
Så i stedet for at skille os af med kirken... Er du klar?
Vi gør det ikke.
Jeg er ikke helt med.
Vi begynder at få navnet Chapman og Funk forbundet med...
- De fattige. - Ja! Ja, vi hjælper de fattige.
Nej, at være fattig. Er du blevet skør?
Nej. Jo. Nej, hør her.
Vi bygger den ikke om. Vi spreder os.
Vi åbner et bageri, for folk elsker kager.
Okay. Hør her.
Jeg ved ikke, hvad de tog ud af dit system, da du var på afvænning,
men nu skal du rejse dig op og tage tilbage,
og du skal betale, hvad det koster at skovle det møg tilbage i din mund.
- Okay. - Godt møde.
- Det gik ikke så godt, vel? - Han er et fjols.
Du plejede at kunne manipulere ham.
Næste gang du går derind, så smil, knap lidt op,
- og så går det fint. - Jeg vil ikke knappe op.
Åh, gud.
Tænk, du tager trappen 20 etager op hver morgen.
- Det beundrer jeg. - Det holder mig stærk
og to størrelser under min krops bekvemme niveau.
Prøv det. Har du rapporterne?
Du skal indrette mit nye kontor.
Bed malerne komme først, så det ikke lugter i morgen.
Sov der i aften, så du ved, det er sikkert.
- Tak. - Hvad laver du på mit kontor?
Jeg fik det for at skaffe Sternwood Properties.
Sternwood er min. Hvordan fik du... Det gjorde du bare ikke.
Chapman faldt ikke for sådan et billigt trick.
Hvis idé tror du, de her var?
Undskyld. Jeg skal give mine følelser luft.
Måske talte jeg ikke klart nok.
Jeg ville sige, at vi begge ved, at du har
opfordret og belønnet mindst én kvinde her, der fik større bryster.
Hvis du taler med en kvinde i firmaet om den kropsdel igen,
når vi så er færdige i retten,
bliver stedet her kaldt Chapman, Funk og Newly.
Eller bare Funk og Newly. Newly og Funk. En ad delene.
- Skal kirken blive? - Det er en begyndelse.
En ting mere.
Så fortæller du mig virkelig,
at din sekretærs fødselsdag tilfældigvis er i dag?
Nej, men jeg måtte sende en besked.
Hun sagde: "Nej, det kan jeg ikke! Jeg sagde: "Skal jeg forlange,
at du morer dig? Spis et stykke kage. Spis to stykker." Den stakkel.
- Hun har sukkersyge. - Åh, for guds skyld.
Nej, spyt det ud!
- Hej. - Hej.
Så du tog tilbage på jobbet.
Ja. Jeg er en karrierepige.
Jeg er altså ikke luder eller sådan noget.
- Den brik skal være i kanten. - Ja.
Det hele behøver ikke være arbejde.
Jeg hører, at 80 timers arbejdsuger kan være hårde ved andre ting.
Venner og familie.
Det behøver ikke være for evigt.
Men folk arbejder, ikke?
Jeg tror, at jeg kan udrette noget godt.
- Du har stor gæld, ikke? - Bare lav puslespillet.
Jeg havde en drøm, og jeg vågnede ren og hvid som sne,
min gæld var væk og alle mine synder vasket bort.
Det lyder genialt, men det er noget værre sludder.
Man kan ikke lave om på dagen i går, den er en del af i dag.
Vi slæber den med os som en stor, gammel hund.
JEG ER KED AF DET MED DIN MOR JEG VED, DU SAVNER HENDE. SAM
I dag er alt, vi kan kontrollere. Gør vi det godt...
...har vi en chance i morgen.
Jeg skal ikke have lavet større bryster.
Ikke det? Godt.
Så skulle du virkelig begynde at sove med bh på.