Näin unta. Auto töytäisi minua.
Menetin muistini ja muutin takaisin kotiin.
Ylös ja ulos! Herätys, unikeko.
Et ole enää koomassa. Ylös!
Puuhakas päivä. Leikkautamme samanlaiset kampaukset.
Olisipa se unta.
Ei hätää. Olen isäsi.
- Tiedän sen. Sinä kerroit. - Samantha, aamiaiselle.
Ja tuo on äitisi. Hän on keittiössä.
Sen mitä nyt tiedän, myös muistan.
Kyse on ajasta ennen onnettomuutta.
Keittiö on paikka, jossa pidämme ruokaa.
Se on hyvä tietää. Anteeksi.
Siinä hän on. Muistathan lapsuudenystäväsi, Denan?
Minulla on vapaapäivä, joten ajattelin kysyä, haluatko tehdä jotain.
- Harmi. Meillä on yhteistä puuhaa. - Itse asiassa aioin -
- puuhailla tänään itsekseni. - Se ei kuulosta kivalta.
Ellemme aio tutustua toisiimme uudestaan,
- miksi sitten jäit auton alle? - Se on totta, mutta -
olin koomassa enkä muista mitään.
Haluan oppia tietämään, kuka olen.
En edes tiedä, mitä teen.
- En tiedä, mikä ammattini on. - En minä tiedä.
- Emme ole puhuneet kahteen vuoteen. - Me emme kahteenkymmeneen.
- Se taisi liittyä rakennuksiin. - Eli astronautin voi vetää yli.
Tiedätkö mitä?
Ehkä minulla on jonkinlainen käyntikortti.
Katsotaan. Mitäs meillä on?
Ajanvarus lääkärille. Tänään. Kuka on tri Kegoshian?
Sairaalastako? Onko hän se aivospesialisti?
Vai se, joka sai meidät luovuttamaan hänen elimensä?
Pidin hänestä. Vitsikäs tyyppi.
Menen käymään hänen luonaan.
Me voimme tutustua toisiimme, kun ajat minut kaupunkiin.
Etkö muista? Minähän sanoin, että menen kampaajalle.
Tyttö alkaa taas unohdella asioita.
Anteeksi. Sinulla on ehkä marjaista sampoota.
Herra Cellophane!
Ei se mitään. Kiitos kyydistä, Dena. Tämä on...
Herranen aika noita äitejä.
Niiden kanssa on ihan kuin... Missä mennään?
Anna jo olla. Häivy siitä!
Omani kuoli.
- Luoja. Anteeksi. - Sinullahan on muistinmenetys.
Olit tosi herttainen, kun kuulit siitä.
Vaadit, että hautajaispäivää siirretään, että pääset mukaan.
Teinkö minä sen?
Teit. Et tosin tullut, mutta lähetit ihania kukkia.
No, edes sen.
En tainnut lähettää kukkia?
Oikeastaan et.
MUISTA: HOIDA AIVOLÄÄKÄRI
Olosuhteet huomioon ottaen olo on hyvä.
- Siis fyysisesti. - Avaa, ole hyvä.
Ehkä äitini on oikeassa.
Ehkä yritän liian innokkaasti päästä taas elämääni,
mutta kun kaikki on mysteeriä, sitä vain haluaa...
...ottaa kiinni ja puristaa...
Et taida olla neurologi?
Päätitkö valita yhden vai kaksi kuppikokoa isommat?
Onko kolmekin? Tarkoitan...
MUISTA: HOIDA SILIKONIHOMMA
Hei, Andrea! Andréa.
- Kumpi vain. Hei. - Hei.
Olin kulman takana. Tiesitkö, että olin ottamassa silikonit?
Tiesin. Loistava ajatus.
Ihanko totta? Miksi halusin ne? Tarvitsenko ne?
Mitä väliä? Saan vanhat puserosi, kun ne eivät enää sovi.
Tulen kanssasi ylös.
Hyvä saada tälli päähänsä, vai mitä?
- Mitä? - Pääsit eroon hissikammosta.
Toinen kerros.
Kaikki on hyvin.
Anteeksi, anteeksi.
Tosi hienoa. Tosi hienoa.
Se oli arvokas tieto. Juuri sitä halusin.
Selvittää asioita, päästä takaisin elämääni.
Haluan samaa, mutta eikö ole liian aikaista palata töihin?
Siinäpä se. En kysynyt, missä olen töissä tai mitä teen elääkseni.
Missä minä siis olen töissä? Tiedätkö sinä?
Mitä? Mitä?
SAMANTHA NEWLY VARATOIMITUSJOHTAJA
- Olenko se minä? - Olet.
Olen töissä täällä! Tämä on minun huoneeni!
Olenko varatoimitusjohtaja?
Vautsi-vau! VT! VT!
MUISTA: HOMMA
Nyt rupesi Lyyti kirjoittamaan.
Mitä me teemme? Hetkinen. Sinä olet juristi? Olenko minä?
Niin vaikeaa? Kuulostaa vaikealta.
Sinun on aika mennä, mutta lakkaa kyselemästä.
Kukaan ei saa tietää pikku muistiongelmastasi.
Jos näytät heikkoutta, se haistetaan ja sinut tuhotaan.
Missä minun luullaan olleen?
- En tiedä. Ehkä vieroituksessa. - Sanoitko minun olevan vieroituksessa?
Se on trendikästä, antaa nuorekkaan kuvan.
Odota hetki. Mitä täällä tehdään?
- Voi luoja! Sinä siinä. Hei. Anteeksi. - Sihteerisi.
En odottanut sinua tänään, mutta tervetuloa. Omenasi.
- Kiitos. - Unohdin alkuhaukkauksen. Anteeksi.
Pistänkö hänet aloittamaan omenani?
Lähde nyt, ennen kuin kukaan muu tietää sinun palanneen,
ja minä kerron loput myöhemmin.
- Kuten sen, mitä teemme. - Huomenta, hra Chapman.
Ovatko paperit valmiina? Tarvitsen ne klo 11 varten.
- Ihan kohta. Tietenkin. - Kiitos.
- Takaisin vieroituksesta? - Kyllä vain.
Onko tuo koiran tukka? Muista palata yhdeksitoista.
Voi luoja.
JA... TAAS EX-POIKAYSTÄVÄN LUOKSE
Olen varatoimitusjohtaja tai jotain. Oma huone ja kaikki,
ja iso tuoli ja kahvikuppi ja sihteeri,
joka pelkää minua. Meikäläinen on iso kiho!
Tiedätkö mitä?
Selvisi, että hankin silikoneja ja poden hissikammoa.
Miten sinun päiväsi meni?
- Söin Pop-Tartin. - Anteeksi, että ryntäsin tänne.
Tarvitsen jotain päälle pantavaa siihen klo 11 johonkin.
En halua mutkistaa välejämme entisestään.
- Näkyvätkö rintsikat läpi? - Muistatko, että panimme välit poikki?
Muistan.
Niin minäkin luulin, mutta tulit takaisin.
Aivan. Lähden parissa sekunnissa. Mitä muuten teen työkseni?
- Jotain Chapman ja Funkilla. - Tiedän.
- Olin Chapman ja Funkilla. - Älä minulle suutu.
Yritin olla kiinnostunut, mutta joka kerta, kun kysyin sitä,
puhuit minulle hitaasti kuin apinalle.
Ei ole mitään syytä puhua hitaasti apinalle.
Mutta kakkua minun tulee ikävä.
- Kakkua? - Syntymäpäiväkakkua.
Leikkasit kuluja kieltämällä henkilökunnan syntymäpäivät.
Pakastin oli täynnä takavarikoitua kakkua.
- Luoja. Taisin vihata synttäreitä. - Tai pitää kakusta.
Minun on mentävä siihen klo 11 juttuun, mutta olisi kiva kuulla lisää.
Tiedätkö mitä? En halua valittaa,
mutta minusta tuntuu, että minä teen kaiken työn tässä välirikossa.
Hei, Frank! En ole varma tästä asusta.
Sinä tunnet minut. Onko tämä minua?
- On se. - Et katsonut.
Sanoisin, että se on parannus normaaliin.
Ihanko totta? Miten?
Coco Chanel sanoi: "Välttääkseen liiat asusteet,
naisten tulisi katsoa peiliin ja poistaa yksi asia."
Sinulla se oli usein säädyllisyys.
Kiitos rehellisyydestä.
Pitäisikö hankkia silikonit?
- Emme ole ystäviä. - Aivan.
PORTAAT
20 kerrosta.
Kiitos, sihteeri.
Kymmenen sekuntia aikaa kokoukseen.
Älä kysy mitään, vaan vastaa: Mitä me teemme?
Sen, mitä käsketään. Minä tiedän nyt. Ei tule toistumaan.
Ei. Andrea! Kuuntele. Minun on muka osallistuttava kokoukseen.
Olisi kiva tietää, mitä me...
Kello on yksitoista, tehdään se.
- Haluan tehdä sen. Nyt. - Tehdään se.
- Ei. - Ei? Ei. Anteeksi.
- Aloitetaan. Kuka ensin? - Kaupunginvaltuusto käsittelee -
- sitä kirkon omaisuusasiaa. - Sitten?
Kansalaiskokous. Eivät halua vanhainkodeista asuntoja.
- Suunnitelma? Aluejakokomitea? - Valtuuston kimppuun.
Kiinteistöt!
Se... Se on meidän alamme.
Vieroitus. Omat serotoniinit yllättävät.
Tiedän, mitä Sam tarkoittaa. "Kiinteistöt: Se on meidän alamme."
Eivät kokoukset eivätkä neuvottelut, vaan kiinteistöt -
ja kehitys, niin että rakastamamme kaupunki voi hyvin. Onko näin?
Kyllä, kyllä. Hyvinkin.
- Miten päästä eroon kirkosta? - Älä pyri siitä eroon.
Hän on oikeassa. Anna sen olla. Vieressä on pieni ostoskeskus.
Ostetaan se, tuodaan tekaistu seurakunta, joka haluaa laajentaa.
Hyvä ajatus. Valtuusto ei halua ottaa kantaa uskonnolliseen kiistaan.
- En puhunut ostarin ostosta. - Ei tarvitse.
Vuokrataan liike, pistetään oveen "Maahanmuuttovirasto" -lappu.
- Paikka tyhjenee, pian hinta putoaa. - Nyt puhutaan asiaa!
En tiedä, miksi minä vedän tätä palaveria. Katsokaa Samia.
Hän tulee takaisin raittiina, entistä terävämpänä, kynnet esillä.
Joka ei kirjaudu vieroitukseen, saa potkut.
Haluan uusia ajatuksia puoleen yöhön mennessä, ehkä päästään kotiin aikaisin.
Hyvä palaveri.
Tämä työ on hanurista.
Kop-kop!
Se, että sanoo "kop-kop", ei ole koputus.
- Mitä sinä katselit? - En mitään.
- Kiinnostaako oma vartalo? - Oma vartalo ei kiinnosta.
Yritän ymmärtää, miksi haluaisin silikonit.
- Näytä minulle. - En. Luoja. En.
Minä olen nähnyt kaiken tuhat kertaa.
Minä tein ne, herranen aika. No niin. Avaa se.
Kop-kop. Herran pieksut!
- Poistuisitko? Minun on puettava. - Rinnoissasi ei ole mitään vikaa.
Ne ovat hienot. Ne pysyvät hienoina. Se on geeneissä.
- Katso näitä. - Ei! Seis.
Ei ole kyse siitä, tarvitsenko silikoneja.
On kyse siitä, kuka olen.
Tänään selvisi, mitä teen työkseni, enkä pidä siitä ollenkaan.
- Ota loparit. - En voi. Mitä sitten tekisin?
En edes osaa tehdä sitä, nyt sitten teenkin.
Älä käske ottamaan lopareita! Mistä hän saa vakuutuksen?
Howard, mene pois!
Huomenna käydään pelikaupassa, jonka Marjorie Law avasi rahoilla,
jotka sai kaupungilta, kun ilotulitteita putosi hänen päälleen.
Sen nimi on "Se ei pelaa, joka pelkää". Sinne tulee uusia palapelejä.
En halua koota palapeliä. Minä olen palapeli.
Kun olin pieni tyttö, mitä halusin tehdä?
- Palapelejä. - Kootaan joskus palapelejä.
Juuri nyt minun pitäisi selvittää,
- mistä minä pidän. - Et minusta, se on varmaa.
- Herranen aika. - Et pidä. Vihaat minua. Ei se mitään.
Kootaan palapelejä.
Sanoit aamulla, että tämä on uusi elämä.
Ehkä minun pitäisi saada mieluinen uusi elämä.
Ehkäpä. En minä tiedä.
Aamulla sinulla ei ollut aikaa minulle,
koska piti selvittää, kuka olit.
Nyt sinulla ei ole aikaa, kun yrität selvittää, kuka olet.
Uusi elämä näyttää ihan siltä vanhalta, sillä en nytkään kuulu siihen.
Hauskaa iltaa. Ja laita lyhyt hame.
Se vie huomion rinnastasi.
MUISTA: LOPETA HOMMA
Sinä olet minun sankarini.
Olet sinä! Aiotko lopettaa tuosta vain?
- Et. - Ehkä. Olenko sekopää?
- Olet. - Siinähän sinä olet.
Mitä tekisit, jos ottaisit loparit?
Hän voi tehdä ihan mitä vain.
Voit tehdä ihan mitä vain mielesi tekee.
Voisit pelastaa nöffejä. Voisit...
En keksi muuta. Nöffit.
Kuinka hän pääsi tänne? Eikö kukaan vahdi ovea?
Ei, ei, ei. Hän on oikeassa. Voin tehdä, mitä haluan.
Voin vaikka kirjoittaa. Tai maalata.
Voin avata muffinikaupan tai kahvilan.
- Tai kahvilan, josta saa muffineita. - Se. Tee se.
Tarkoitan, että tämä juttu sattui minulle,
- tämä rajatilakokemus. - Voi luoja! Milloin?
- Kun auto töytäisi minua. - Se. Aivan. Jatka vain.
Jos tapahtumille on syynsä, mikä oli tämän syy?
Ehkä minun on määrä tehdä elämässäni jotain tärkeää,
parantaa maailmaa, auttaa pieniä ihmisiä.
Mitä pieniä ihmisiä? Kääpiöitäkö?
Kääpiöillä ei ole hätää.
Tai että edes olisin työhöni tyytyväinen.
Miten on, Andrea. Pidätkö todella siitä, mitä teet?
En tiedä. Mitä väliä? Jos jokainen haluaa tehdä sitä, mistä pitää,
talous romahtaa. Ja miten se auttaa kääpiöitä?
Minä teen sen. Otan loparit.
Se tuntuu niin oikealta. Miksi ihmeessä en tehnyt tätä aikaisemmin?
Anteeksi. Tämä luottokortti ei kelpaa.
Mitä tämä on?
30 000 luottokorttivelkaa?
- Miten tämä tapahtui? - Jos vaikka ostit minulle munuaisen?
Kerron, miten se tapahtui: hiukset, meikki, kynnet.
Mutta tiedätkö mitä? Enimmäkseen kengät.
Voi luoja.
Keräilinkö minä kenkiä?
Oliko kengistä tulossa uusi valuutta?
Herranen aika. Tiedän, mitä teen.
Palautan ne kaikki. Niin minä teen.
Onhan heidän otettava ne takaisin? Osa on käyttämättömiä.
Sitten maksan tämän velan ja lopetan sen typerän työn -
ja seuraan unelmaani ja autan kääpiöitä.
- Entä nämä? - Ei niitä. Ne ovat söpöt.
- Sam... - Kuule nyt.
Pystyn tähän. Pystyn hyvinkin.
Sano, missä säilytän kuitteja.
Löydät ne väreihin sopivista laukuista.
Tyhmä vanha minä.
Vanha minä todella veti maton uuden minän alta, vai mitä?
Miten voin aloittaa uuden elämän,
kun mennyt kurkottaa tulevaisuuteen ja vetää minut nykyisyyteen.
Tuo on totta.
Nyt en voi lopettaa ja minun on pakko tehdä töitä. Epäreilua!
Miten niin?
Että on tehtävä työtä, jotta voi maksaa laskut!
Että voi ansaita rahaa!
Se ei kuulosta yhtä epäreilulta ääneen sanottuna.
- Mitä ne kääpiöt ovat? - Anna olla.
Vaan ei. Ei kääpiöitä, kirjoittamista, maalaamista, muffineita.
Sitten varman silikonitkin ovat pois laskuista.
Täältä pesee lisää, herraseni.
MUISTA: PARANNA HOMMAA
Ajattelin näin. Luulen, että pidät siitä.
Ihastun ikihyväksi.
En ole vielä hionut kaikkia yksityiskohtia, mutta kun...
Kun olin vieroituksessa, siellä oli mielettömiä puhujia.
Ja siellä oli yksi tyyppi. Hän oli hyvin, hyvin rikas.
En voi sanoa nimeä, koska siellä oltiin anonyymejä.
Hän sanoi, että menestyksen salaisuus on tehdä jotain, mitä muut eivät tee.
Sen sijaan, että hankkiuduttaisiin eroon kirkosta... Oletko valmis?
Emme hankkiudu.
En pysynyt kärryillä.
Entä jos alamme yhdistää nimen Chapman ja Funk...
- Köyhiin. - Niin! Köyhien auttamiseen.
Ei vaan köyhänä olemiseen. Oletko menettänyt järkesi?
En. Olen. Ei, kuuntele.
Eli emme tee kehitystyötä. Me monipuolistumme.
Vaikka avaamme leipomon. Ihmiset pitävät muffineista.
Kuule nyt.
En tiedä, mitä sinulta poistettiin vieroituksessa,
mutta nyt sinä nouset ylös ja menet takaisin tuonne -
ja teet mitä tahansa,
mutta unohdat kaiken tuon sonnan.
- Selvä. - Hyvä palaveri.
- Ei tainnut mennä hyvin? - Hän on ääliö.
Niin? Ennen osasit pyöritellä häntä.
Seuraavalla kerralla hymyile ja avaa pari nappia,
- niin se sujuu. - En aio avata...
Herranen aika.
En tajua, että kävelet 20 kerrosta ylös joka aamu.
- Ihailen sitä. - Se pitää minut vahvana -
ja kaksi vaatekokoa ominaispainoani pienempänä.
Kannattaisi kokeilla. Saitko raportit?
Haluan, että aloitat uuden huoneeni remontin.
Tilaa maalarit ensin, että katku on poissa huomenna.
Jäät yöksi ja varmistat, että huone on turvallinen.
- Kiitos. - Mitä teet huoneessani?
Se on minun, kun sain Sternwood Propertiesin meille.
Sternwood on minun. Kuinka keh... Älä vain sano.
Chapman ei voinut mennä tuohon halpaan.
Kenen ajatus tämä muka oli?
Anteeksi. Minun pitää saada jotain sydämeltäni.
Ehkä en sanonut tarpeeksi selvästi.
Minun piti sanoa, että me molemmat tiedämme, että olet -
rohkaissut ja palkinnut ainakin yhden naisen täällä silikoneilla.
Jos kerran vielä puhut tämän firman naisille ruumiinosista,
niin ennen kuin oikeudenkäynti on ohi,
firman nimi on Chapman, Funk ja Newly.
Tai pelkkä Funk ja Newly. Newly ja Funk. Jompikumpi.
- Eli asiaan. Kirkko jää? - Alkajaisiksi.
Vielä yksi juttu.
Paljon onnea, Tracy-kulta
Paljon onnea vaan
Onko tänään tosiaan -
sihteerisi syntymäpäivä?
Ei, mutta minun piti lähettää viesti.
Hän sanoi: "En mitenkään voi." Kysyin: "Onko sinut pakotettava -
hauskanpitoon? Ota pala kakkua. Ota kaksi." Ihmisparka.
- Hänellä on diabetes. - Herran tähden.
Ei, ei. Sylje pois!
- Hei. - Hei.
Palasitkin näemmä töihin.
Kyllä. Olen työtä tekevä tyttö.
En siis mikään ilotyttö, tai mitään sellaista.
- Tässä on nurkkapala. - Huomasin sen.
Ei kaiken tarvitse olla työtä.
80-tuntiset työviikot koettelevat monia asioita.
Kuten ystäviä ja perhettä.
Eikä sen tarvitse jatkua loputtomiin.
Mutta ihmisethän tekevät työtä?
Ja uskon, että minusta on siellä todella hyötyä.
- Pahat velat, vai? - Kokoa sitä palapeliä.
Näin unta ja heräsin valkoisena ja puhtaana kuin lumi,
kaikki synnit anteeksi annettuina ja pestyinä pois.
Kuulostaa hienolta, mutta se on potaskaa.
Ei eilistä voi painaa unholaan, se on osa tätä päivää.
Raahaamme sitä mukana kuin isoa koiraa.
OSANOTTO ÄITISI VUOKSI. TIEDÄN, ETTÄ KAIPAAT HÄNTÄ. TERV. SAM
Hallitsemme vain tätä päivää. Jos teemme tänään oikein...
...meillä voi huomenna olla mahdollisuus.
En muuten ota niitä silikoneja.
Etkö? Hyvä.
Kannattaa nyt sitten alkaa nukkua rintaliivit päällä.