Eftersom andra måste berätta vem jag är,
får jag inte vara ensam ofta.
Sist jag hade lugn och ro var när jag låg i koma.
Jag ser fram emot att bli helt självständig.
Men under tiden är det kul att ta reda på saker själv.
Herregud! Nej!
-Nej, nej! -Dra ur sladden!
Man får inte ha metall i mikrovågsugnen!
Nu vet jag det.
Nåt så viktigt borde de skriva på den.
Varför är du inte hos dig?
Mamma låter mig inte använda spisen. Hon tror att jag bränner ner huset.
-Oj. -Vad är det med ditt ben?
Jag fick gå upp för trapporna fem gånger för att få upp matvarorna.
När jag skaffar en egen lägenhet ska det vara ett enplanshus,
med andra människor som också ogillar hissar.
Ogillar? Är det var du kallar en paralyserande fobi?
Har du varit i en hiss? Det är som att åka i en kista ner i en gruva.
Jag är frustrerad över min inlärning, eller återinlärning.
En dag måste jag ta hand om mig själv och kunna laga mat.
Du har aldrig lagat mat förut.
Nu gör jag det.
Kolla.
Det... Det är såsigt!
Har du haft i oregano?
Hur så?
Jag är allergisk mot oregano.
Vad är oregano nu igen?
Det är en krydda.
Ni är elaka.
Jag skulle gärna ha en allergi. Det är en naturlig diet.
Jag försökte bli laktosintolerant i fem år.
Jag klarar mig inte själv. Jag kan inte ens mata mig själv!
Pling! Okej, nog med Sam-tid. Nu är det Andrea-tid.
Jag kom ihåg en kille jag dejtade, Peter...
Kan vi lämna lite tid för Dena?
Ibland hinner vi inte.
För det mesta. Om inte alltid.
Sam, du minns väl Peter? Vi träffades när vi upptäckte sake-bomber.
Nej, Andrea, jag minns inte,
för jag har minnesförlust.
Okej, tillbaka till mig.
Jag minns inte hans telefonnummer.
Så jag gick till en hypnoterapeut för att se om det hjälpte.
-Fungerade det? -Inte än, men...
Vänta lite. Kan en hypnoterapeut hjälpa en att återfå minnet?
Ja, de kan hjälpa till med många saker.
Sömnproblem, rökning, rädsla för dinosaurier.
Kan jag få träffa din hypnoterapeut?
Ja! Det är en bra idé!
Ja! Du var här när Peter gav mig numret, du kanske minns det.
Egentligen tänkte jag på,
att få tillbaka några av mina minnen.
Det är fortfarande Andrea-tid.
Gissa vad jag minns?
Samantha, du ska inte träffa en hypnoterapeut!
Vad är det för fel med att jag vill minnas?
Gör det inte. De är kvacksalvare.
Vi gick till en som fick mig att tro att jag var en anka.
-Howard, det var en hypnotisör. -Jag bryr mig inte.
Han fick mig att kvacka en sång. Det var förödmjukande!
Är det nåt ni inte vill att jag vet?
Du ska inte gräva i det. Folk skulle betala för att få glömma allt du gjort.
Synd. Det är mina minnen och jag vill ha dem.
-Minns du när du var åtta? -Nej.
Du trodde att du ville ha en trampolin tills du slog huvudet i ett getingbo.
Varför satte ni trampolinen under ett getingbo?
Så du inte skulle hoppa för högt.
Allt har varit för ditt eget bästa.
-Även när du hittar på saker? -Jag har aldrig ljugit för dig.
Du sa att min bästa vän i high school var en utbytesstudent från Prag.
Men du gillade Helena.
Du hittade på henne!
Förlåt att jag försöker bredda din kulturella erfarenhet.
Jag räknar baklänges från tre, sen öppnar du ögonen och minns allt.
Tre. Två. Ett.
Jag är adopterad!
Jag är adopterad! Ja!
Jag är inte genetiskt dömd att bli som de två.
Undrar hur dina biologiska föräldrar är. Din mamma kan vara prinsessa.
Tänk om din pappa är ninja?
Tänk om din pappa är sexig?
Tänk om.
Du ska nog inte dejta äldre män. För säkerhets skull.
-Det är nåt fel med dig. -Varför har de inte berättat det?
Vem bryr sig? Du är adopterad! Det är så inne just nu.
Skaffa brunkräm. Du kan vara från var som helst.
Nämnde jag halsbandet?
Jag fick ett hjärtformat halsband av mina biologiska föräldrar.
Jag vill ha det. Var är det?
Det gör mig stressad. Jag behöver en cigarett.
Nej, du röker inte.
Tydligen har jag gjort det. Tack, hypnoterapeuten.
Du började faktiskt röka på grund av mig.
Vi gömde cigaretter hos dig och rökte när din mamma var borta.
Jag trodde att det gjorde oss poppis i coola gänget.
Det fungerade för en av oss. Gissa vem?
Mig. Okej.
Jag ska gå hem och berätta att jag vet att jag är adopterad.
Vi sätter oss ner
och har en vuxenkonversation, som vuxna.
Och pling! Minns du Peters nummer?
Mamma, pappa? Jag fick veta vad ni vill dölja.
Jag är adopterad.
Adopterad? Sån tur har du inte.
-Sa hypnoterapeuten det? -Ja, men det är okej.
Familjer kan se ut på många sätt.
Att ni valde mig gör mig speciell.
Valde dig? Vi valde dig inte.
Du låter folk fylla ditt huvud med idéer.
Som när du gick till rådgivaren som sa att du var begåvad.
Kan jag få se min födelseattest?
Du har ingen.
Du ritade över den när du var fyra.
-Jag vill ändå se den. -Nej, vi tappade bort den.
Då beställer jag en ny.
Lycka till. Du föddes på internationellt vatten.
Jaså? På ett piratskepp?
-På en kryssning. -Du fick nästan heta Carnival.
Oj. Ni måste ha fina kort från den resan.
-Vi borde berätta. -Vad? Det är okej. Bara säg det.
En kväll var vi ute i trädgården
och nån bröt sig in och stal alla dina fotoalbum.
Det var den där Shawn Miller.
Och om jag ville hitta Shawn Miller?
Det var inte hans riktiga namn.
Familjen var här illegalt, de deporterades.
-De var kurder eller nåt. -Nej, islänningar.
Ingen misstänker en islänning.
Har du märkt att "Reykjavik" och "rymma hit" är läskigt...
Vart gick hon?
Hypnoterapeuten kanske hade fel.
Nej. De hade svar på allt.
Nu tror jag inte att jag är adopterad utan kidnappad.
Du har ett så intressant liv.
Visst har jag? Jag vill bara veta sanningen.
Och en cigarett.
Nåt kul hände idag.
En av hundarna hade tagit sig in i garderoben.
-När han kom ut var han... -Jättekul. Jag måste sluta.
Tusan! Jag glömde säga Dena-tid.
Det här då? Era lögnare?
Vad är det?
Titta inte! Hon hypnotiserar oss!
Det är ett halsband jag fick av mina föräldrar.
Erkänn! Jag är adopterad!
Nej. Samantha. Kom hit.
Så att ni kan berätta fler lögner? Nej. Låt mig gissa!
Jag är från framtiden. Eller ni kanske räddade mig från en vulkan!
Lugna ner dig.
Nej! Jag vill att ni säger sanningen, men ni vägrar.
Vet ni vad? Jag kan inte ha relationer
som är baserade på lögner för jag måste få veta vem jag är.
Det gör inget om jag är adopterad, men jag känner mig inte trygg hos er.
Jag går, för ni är inte mina föräldrar och det här är inte mitt hem.
Samantha, gör inte så här!
Jag är ingen anka!
BÄSTISAR STÖTTAR DIG
Så jag gick.
Vilka de än är... Jag kunde inte vara kvar.
Bra. Du gjorde rätt.
Vart ska du bo?
Jag tänkte att jag kunde bo här.
Varför tänkte du det?
För att vi är bästisar?
Ja, det är vi.
Men vi är också vuxna.
Vuxna sköter sig själva.
Det skulle inte bli så här.
Du skulle säga: "Åh, Sam. Du får stanna så länge du vill."
Sen äter vi kakor.
Du får mig att känna mig som en dålig vän.
Du är en dålig vän.
Titta här. Ser du hålet?
Det är från när du och jag försökte bo ihop. Du kastade en lampa på mig.
-Varför det? -För att jag kastat en lampa på dig.
-Varför det? -Jag vet inte.
Det var nåt med ett hårband. Poängen är nej.
Men jag är annorlunda nu.
Men inte jag. Och jag bryr mig om dig för mycket för att stötta dig.
-Okej? -Ja.
Ta med väskan.
-Minns du Peters num... -Nej!
EX-POJKVÄNNER STÖTTAR DIG
Tack för att jag får bo här.
-Är det okej om jag flyttar kuddarna? -Gör vad du vill.
Du blev galen om en liten hamnade bakom en stor.
Jag ber om ursäkt för allt jag nånsin sagt.
Jag ska trycka kort med det på.
Det var inte så mycket det du sa. Din ansiktshud drogs tillbaka,
och allt jag såg var dina ögon, tänder och skalle.
Du såg ut som en vithaj.
Jag lägger tillbaka kuddarna.
Nej, det är bra. Du är alltid uppriktig.
-Även om jag framstår som dålig. -Just det.
Det är det jag gillar. Du säger alltid sanningen.
Du är en bra människa och det finns inte många såna i världen.
Jag sticker i morgon bitti.
Jag ska skaffa en egen lägenhet.
-Det här är din lägenhet. -Snällt, men jag vill inte vara i vägen.
Nej, jag menar...
Det är din lägenhet.
Du köpte den med dina pengar.
Som...du tjänade.
Säger du att jag äger lägenheten?
Ja.
Är det min lägenhet?
Där är den. Vithajen.
Lät du mig flytta?
Du sa att du ville det.
Jag trodde att jag var tvungen! Jag hade velat bestämma det själv.
Du lät mig stå här och tacka dig för att du berättar sanningen,
när du kunde ha sagt att du är en snyltande lögnare!
-Ut! -Men Sam...
Nej, ut!
Jag kan inte tro på nåt som nån säger längre,
så jag ska bo i en lögnfri zon!
-Vart ska jag ta vägen? -Jag hör inte, lögnfri zon.
Äntligen. Samantha-tid.
VEM BEHÖVER DEM?
Jag vill beställa nåt.
Det är problemet.
Jag vet inte riktigt vad jag kan äta...
Kung Pao Beef, är det farligt?
Inte? Men det står "pang" i mitten.
Kan ni bara ta hit en massa saker och kolla om jag dör av dem?
Tuggummi. Cigaretter! Det förstör aptiten.
Tändstickor...
Nej.
Herregud!
Det är stort här.
ÄNTLIGEN SANNINGEN
Hej, Frank!
Är det inte härligt att vara ensam som du är hela dagarna?
Var vänlig och fortsätt framåt.
Jag kan också göra vad jag vill.
Jag kom just från hypnoterapeuten.
Jag lärde mig mer på 45 minuter än nån berättat på flera veckor.
Först av allt är jag adopterad. Jag vet inte om jag sa det?
Men jag minns också en lång, skallig man,
som jag tror är min biologiska far.
Han gav mig en vacker hjärtformad medaljong.
Jag hade en massa vänner och vi sjöng hela tiden
och var ute på spännande äventyr!
-Hade du en hund? -Ja! Det gjorde jag.
Som hette Sandy?
Ja! Hur visste du det?
-Det är från Annie. -Annie? Vem är Annie?
Det är Annie.
Jag spelade Annie. Oj.
Mina föräldrar. Mamma!
Jag sa hemska saker.
Jag träffade väl inte president Roosevelt heller?
Jag känner mig så dum som glömt det. Jag var också med.
"Ersättare till Samantha Newly."
Men du blev aldrig sjuk. Inte en enda kväll.
Nej. Hälsan själv!
Stackars mamma.
-Jag kan inte se henne i ögonen. -Bara säg att du är ledsen.
Ledsen räcker inte. Inte efter det jag sa.
Men tack för att du tar hand om mina minnen.
Så lite så.
Det är lite konstigt... Du har så många.
Jag vet, men det är värt det.
-Shawn Miller tyckte det. -Shawn Miller?
Islänningen? Fanns han på riktigt?
Hur tror du jag fick bilden av din första dansuppvisning?
Nej.
Hej!
Upp med hakan, ms Newly. Solen kommer fram igen. Gissa när?
Häll käft, Frank.
På en dag krossade jag mina föräldrar, blev utsparkad av min bästis,
gjorde mitt ex hemlös och brände nästan ner min lägenhet.
Självständighet är härligt.
Får jag komma in?
Jag har nåt åt dig. En korg från mitt hem till ditt.
Det är inget speciellt, bara prydnader,
och lite mat...
Mat!
Jag är så ledsen för...
Vänta tills du har svalt.
Jag lagade maten, jag vill inte se den igen.
Förlåt.
Jag har med en sak till.
MINA FÖRÄLDRAR VAR PÅ KRYSSNING OCH ALLT JAG FICK VAR ATT FÖDAS
Jag letade efter den i fem timmar i natt.
Den låg bland pappas verktyg så den betyder mycket för honom.
Och för mig också.
Trycket har inte torkat.
Än sen?
Vad begär du från mig?
Jag vill bara veta vad som är sanning och lögn.
Inte det du tror att jag vill höra.
Jag ville inte att du gick till hypnoterapeuten.
-För att du var rädd om mig. -Nej, jag var rädd om mig.
Jag var ingen perfekt mamma.
Jag var självisk ibland och gjorde misstag.
Och jag...svek dig.
Jag var rädd att om du mindes vem jag var...
...så skulle du...försvinna.
Jag var Annie!
Va?
Jag är inte adopterad. Jag spelade Annie i skolan.
Just det. Det gjorde du.
Det var inte din bästa roll.
Du är inte bra på bedårande. Det verkar spydigt.
Jag är så ledsen för allt jag sa.
Jag vill ha en relation med dig.
Får jag vara din mamma igen?
Du är min mamma.
Jag behöver dig! Jag behöver hjälp.
Jag är hemskt hungrig och jag startar bränder hela tiden.
Din stackare. Det är bra nu.
Flicka lilla.
Flicka lilla! Du är så stygg!
Jag har lärt mig av dig, slampa!
Ja! Peter! Kolla in min häck!
312-555-0192.
Vad säger du nu? Du mumlar.
Inget. Kan vi åka hem?
Javisst. Du har alltid ett hem hos oss.
När du kommer upp på ditt rum kanske du hittar pappas Soloflex.
Han får flytta ut den igen. Bli inte hysterisk.
Jag är kanske inte redo att vara helt självständig än.
Jag försöker komma ifatt tre årtionden.
Var lite schysst.
Jag måste inte komma ihåg allt nu.
Ibland glömmer jag att min minnesförlust är jobbig för alla.
Vi gör alla vårt bästa.
Vi gör misstag, så vi måste vara snälla mot varann.
Todd kommer tillbaka, så du kan släppa in honom.
Han sa förlåt och jag sa att det var okej, jag är inte...
-Får jag avbryta? -Ja, vad är det?
Jag kommer nog på nåt.
Hur går hypnoterapin?
Det var misslyckat. Ett slöseri med tid och pengar.
-Säg inte det. -Vadå?
-Jag såg att du tog hissen ner. -Va?
Tack.
Vägen till oberoende tar tid.
Oavsett var du kommer från eller vart du är på väg,
är resan bättre när man kan vända sig till nån och säga:
"Tack för att du är här."
Hur du lyckas bli smutsig
på vägen mellan ett hus och en bil är helt ofattbart.
Det har du fått från din pappa, inte från mig.