"Var dig själv." På TV hör man alltid de visdomsorden.
Men hur kan man vara sig själv om man inte vet vem man är?
Ingen tänker på oss med minnesförlust. Vi behöver mer reklam.
Så nån kille tar bara med dig till Rom?
Min stora nyhet är att jag minns namnet på min manikyrist.
-Ling. -Lee.
Ja. Jag vet. Det är Ling Lee.
Hej, Todd.
Har du sprungit? Jag har velat testa det.
Nästa gång följer jag med.
Du har redan en löparkompis. Hej.
Hej.
Så... Vad är det?
Andrea vill låna en av mina toppar.
Ja, den matchar sätena i privatplanet jag ska ta till Rom.
Härligt.
Det går fort. Jag är hemskt ledsen att jag avbröt er dejt.
Det är lugnt. Vi var vid en bra stoppunkt.
-Jag heter Chloe. -Hej. Jag är Todds...
-Vän. -Vän. Todds vän, Samantha.
-Åh, är det hon som...? -Ja.
Vadå? Vem är jag?
Hon minns verkligen ingenting! Din stackare.
Kom!
Vad är det för schampo?
Det från Comfort Inn Hotell och Konferenscenter.
Pappa tog med det från en konferens om kycklingindustrin.
Todd, lukta på det här.
Helst inte. Vi borde göra oss klara för middagen.
Jag är så glad...
...över att jag fick träffa dig.
Menade du det? Är vi vänner?
Ja. Visst.
Bra. Det är jag glad för. Man behöver vänner. Kompisar.
Polare. Hej, kompis!
-Hej! -Hur är det?
-Nu räcker det. -Jag gick för långt.
Vad gör du? Du skulle låna en sak!
Vad spelar det för roll? Du minns ändå inget av de här.
Ha det så trevligt.
Sam, vill du följa med oss?
Nej, tack.
Jag har en dejt.
Du är inte den enda som har ett liv.
Era busungar!
Du landade på "Gift dig". Du får en blå bit till bilen.
Jag vill inte ha en blå.
Det är reglarna. Du gifter dig med den blå.
Då vill jag ha en ny regel. Den blå biten och jag kan vara vänner.
Jag gifter mig när och om det nånsin blir dags.
Du får aldrig en dejt om du stannar hemma på kvällarna.
-Va? -Det kommer inte av sig själv.
Du måste utsätta dig för det.
Som vattkoppor.
Jag önskar att jag gjort det med dig. Jag är rädd att du ska få det och dö.
Jag går visst ut.
Dena och jag ska ut på måndag.
Förrätterna är gratis för damer!
Samantha, jag menar verkligen detta. Du är en jättesöt tjej.
Men du har bara tre år kvar, högst fem. Gå ut och hitta en man.
-Nej. -Okej.
Minns du den här?
Det gör jag! Det är Samanthas barnhockey-trofé.
Just det, Dena. Du har bra minne.
Minns du inte? Du var enda flickan bland alla pojkarna.
Jimmy Fesdin är flicka nu.
Du var inte rädd för nåt.
Utom barnvakten med röstlåda.
-Nu är du rädd för en dejt. -Jag vet inget om mig själv.
Jag skulle inte ha nåt att säga.
Jag uppfostrade dig inte till att använda minnesförlust som ursäkt.
Det hade krävt mycket förutseende.
En dejt är inget förhör.
Det är trevligt småprat om ingenting.
Dena? Kan inte du låtsas att vi är på en dejt?
Nej! Jag är inte klädd för en dejt.
Du är jättefin. Gör det nu.
Kan du inte fråga mig vilken min favoritfilm är?
Okej.
-Vilken är din...? -Svårt att säga.
Fråga mig nu vilka sommarläger jag varit på.
-Vilka...? -Ingen aning.
Fråga hur jag fick ärret på tån.
-Hur fick du...? -Jag vet inte.
Hur tycker du att dejten går?
Jag gillar inte riktigt att du avbryter mig...
-Ser du? -Störande.
Du var framåt och sympatisk.
Men prata inte om dina ärr. Du låter som en sjökapten.
FAMILJEKVÄLL
Oj! Gick det bra?
Samantha! Sluta fåna dig och res dig upp. Maten är klar.
-Howard! Hon är hemma! -Vem är det?
Kevin. Han ger oss en offert på nya golv.
Varför skriker du alltid?
För att du alltid är i ett annat rum.
-Varför är det dukat för fyra? -Kevin!
-Vad gör du? -Skriker. Det är så hon kommunicerar.
Jag har gjort för mycket mat. Ät med oss.
-Det behövs verkligen inte. -Jag insisterar. Sätt dig ner.
Så trevligt.
Tack, Herren, för denna underbara...
Vi blir sena till teatern!
-Va? -Nej! Vad gör du?
Vi glömde bort att vi har biljetter till Mamma Mia!
Ni två kan stanna och njuta av maten. Howard, vi måste gå.
Mamma. Hej.
Om det är nåt experimentellt, så följer inte jag med.
Howard, vi ska inte på teater.
Bara sätt dig i bilen.
Det var...ovanligt.
Jag önskar att det var det.
DEJTINGKVÄLL
Förlåt. Mammor.
Jag har också en.
Du behöver inte stanna. Köttet kan du ta med.
Det behövs inte. Det skulle kallna.
Just det. Kallna.
-Berätta om dig själv. -Nej.
Jag är...ledsen.
-Du först. -Okej.
Boxershorts. Höger fot är lite kortare än vänster.
Blir du avtänd av extremt snygga, sexiga, roliga killar
som är egna företagare är jag inte killen för dig.
Din tur.
Jag har spelat hockey.
-Det menar du inte? -Ja.
Med en pojke som nu är en flicka.
Du skämtar. Jag älskar hockey. Är du ett Blackhawks-fan?
Nej. Bara hockey.
Jag förstår vad du menar. Det har varit ett dåligt år. Är du bra?
Jag har en trofé.
Oj! Berätta om den.
Den glänser.
Jag menar, vad du fick den för?
Hockey.
Okej. Hockey-fan och lustigkurre.
-Bra. -Bra.
-God morgon. -Hej.
Är den klänningen min?
Jag testar dina kläder inför Rom.
Jag vill se vad ingen märker så att jag inte tar med det.
På lunchen ska jag till gamla stan och se om skorna funkar på kullersten.
Ms Newly?
Bara säg det.
Jag sa ju att när du gör så tar det ännu längre tid för henne.
Vad är det, Tracy?
En kille som heter Kevin är här. Ska jag skicka upp honom?
Kevin? Gud. Jag vet inte. Ja.
Nej. Vänta.
Vem är Kevin?
En stackars kille som mamma parade ihop mig med.
-Tänk om han vill bjuda ut mig? -Tacka ja då. Är han gullig?
Ja. Men glöm det.
Jag klarade knappt en kväll.
Jag sa bara "jag gillar hockey" som en mentalpatient.
Jag kan inte dejta.
Jag blir utmattad av att förställa mig inför en främling.
Dejter är såna.
Förlåt. Jag är förvirrad.
Menade du "ja, skicka upp honom" eller "nej, skicka inte upp honom"?
Ja.
"Ja, skicka upp honom" eller "ja, skicka inte upp honom"?
Se på dig. Gillar du honom?
Jag vet inte. Han är trevlig.
Jag menar, vad jobbar han med?
-Han äger en golvläggningsfirma. -Så du hatar honom.
Hej, stör jag?
Nej, kom in!
Kevin, det här är Andrea. Andrea, Kevin.
Hej, kul att ses.
-Snygga kängor... -Andrea kan inte stanna.
Min pojkvän ska flyga mig till Italien.
Okej.
Jag undrar om du vill gå på en Blackhawks-match imorgon kväll?
Oj, Kevin... Jag vet inte.
Okej. Fundera på det.
Under tiden har jag nåt åt dig.
En present?
Vad gulligt av dig!
Den har ditt namn på ryggen.
LUSTIGKURRE
Kevin!
Snällt av dig.
-Så du sa ja till hantverkaren? -Ja.
Och jag upptäckte nåt om mig själv. Jag gillar presenter. Verkligen.
Men nån måste lära mig allt om hockey på en dag.
Hej, kompis!
Du måste! Du sa att du var min vän.
Så efter att ha varit ihop med mig i tre år och varit otrogen,
ska jag lära dig hockey så du kan impa på en ny kille?
-Vilken bra kompis du är! -Om han vet att du har minnesförlust,
borde han väl förstå att du inte minns hockey?
-Men du har inte berättat det. -Nej.
För att?
Det finns fyra miljoner tjejer i stan som inte har minnesförlust.
Han gillar mig. Det enda jag har att erbjuda är min passion för hockey.
-Som inte finns. -Nu förstår du problemet.
-Kom, så går vi. -Vart då?
Det är en hockeymatch i kväll. Det är ”puckkväll”,
så alla får en gratis puck. Är det bra?
Jag kan inte. Jag ska träffa Chloe.
Ska ni ut och jogga?
Då får väl bara en av oss gå vidare. Det är lugnt.
Men om jag träffade nån annan,
skulle jag nog inte komma hit så ofta...
Vi går innan puckarna tar slut.
Hej! Jag visste inte att du skulle festa med oss?
Det ska jag inte. Jag känner inte dig!
-Var är Samantha? Hon svarar inte. -Hon är inte här än.
-Jag trodde att du skulle till Rom. -Jag ändrade mig. Vad dricker du?
-Vodka. -Ge hit.
-Varför ändrade du dig? -Jag måste jobba.
Ja, men det är Rom!
-Mamma fyller år. -Hon hade förstått!
Han åkte utan mig, okej? Är du dum, eller?
-Det är okej! -Krama mig inte!
Bara gnid min arm.
Era två bästa platser.
Vad sa du till Chloe att du gör i kväll?
Bowlar med grabbarna?
Nej. Jag sa som det var.
Du gör som du tycker.
Jag kan inte ge dig biljetter. Du är portförbjuden här.
Va? Vad menar du? Vänta!
Vad är det här? Vänta!
Jag vet inte ens vad jag gjort! Jag kan gå själv!
Släpp mig. Jag kan gå... Skit!
Ja!
Kom igen! Du klarar det!
Kolla, hon är inte handikappad!
Herregud! Jag kan gå!
Du är bara avundsjuk för att du... Kan ni inget värre?
-Nu går vi. -Kom igen!
Okej!
Får jag inte nån puck?
Jag låtsades vara handikappad.
Det skulle Kevin tycka var attraktivt.
"Du är en lögnare och elak. Ska vi åka till Bali?
Är du portad från Asien? Kul!"
Nu förstår jag varför rullstolen i garderoben är täckt med dekaler.
Men det här är bra.
Nu kan jag gå vidare till nästa plan.
Jag ska stanna hemma och ta hand om mina föräldrar.
Sen ska jag skaffa katt som tror att den är en människa.
-Ska du bara ge upp? -Ja. Det är poängen.
Kommer du ihåg gåsen?
Nej. Och som peppningsreplik är den inget vidare.
Förra sommaren var vi i Lincoln Park och en gås stal din klocka.
-Hur kunde en gås stjäla min klocka? -Du tog av den.
Vi... Du vet.
-Joggade vi? -Ja. Alltså...
Du jagade en stackars skrikande fågel genom halva parken.
För att få tillbaka min klocka.
Ge mig klockan!
Du gav dig inte förrän du fick som du ville.
Det har jag alltid beundrat hos dig.
Vad hände med gåsen?
Den bet dig i tån.
Ärret.
Jag måste ha älskat klockan.
Det är den du har på dig.
Jag gav den till dig när du fyllde år.
Vill du kasta pil?
Okej. På vadå?
-Är det bättre nu? -Ja.
Jag gråter bara för att jag är trött.
Jag har hållit mig vaken inför tidsomställningen.
Det måste vara svårt för dig att erkänna att du blivit blåst.
Vad menar du?
Du är så materialistisk, fåfång, självupptagen.
Stark, jag vet.
Du behöver inte berätta hur bra jag är. Säg det till Edvard.
Många män kan inte hantera starka kvinnor.
-Det var bra sagt, Tina. -Dena.
-Jaså? Har du alltid hetat det? -Ja.
Så, Dena... Är du säker? Det låter inte rätt.
Det är Dena!
Dena.
Okej. För starka kvinnor!
Sluta sno mina drinkar.
Ja!
Tre matcher i rad, tjejen.
Direkt efter koman!
Jag förstår inte varför killarna inte står på rad.
Vad sa du? Jag hörde inte. Vet du varför?
Din tjejiga röst är för hög och pipig.
Men allvarligt, kolla på dig.
Du är rolig att vara med, du har kul.
Ja, med dig.
Om du också hade minnesförlust vore vi det perfekta paret.
Samantha?
Kevin! Hej!
Hej! Var du på matchen?
Matchen? Ja. Jajamän.
Den var bra. Ja.
Jag gav min puck till en unge. Han var så söt.
Hur är det? Jag heter Kevin.
Just det, förlåt.
Det här Kevin, det här min...
Hennes vän. Todd.
Min vän. Todd.
Är det inte sorgligt när ismaskinen får mer applåder än laget?
Jo.
Är det maskinen som rengör isen mellan perioderna?
Jag lär honom om sporten. Han fattar inget.
Jag måste gå.
Kan du göra mig en tjänst? Hjälp henne hem.
Hon har inget lokalsinne.
Jag ser fram emot imorgon.
Bli inte för extatisk nu men det är nickedockor imorgon.
Bra! Jag ser fram emot det.
Apropå det...
Så här är det.
Jag har minnesförlust.
Minnesförlust. På vilket sätt?
Så att jag inte minns vad en nickedocka är.
Om det skrämmer dig förstår jag det fullständigt.
Men vet du vad? Det vore din förlust för jag har mycket att erbjuda.
Jag vet inte riktigt vad men vissa verkar tycka det.
Och jag vill tro dem.
Så förvänta dig inte att jag ska göra mig till för dig.
Eller följa med på hockey imorgon, för jag är portad från arenan.
Om du har problem med det är jag inte rätt tjej för dig.
Det är du med rullstolen!
Du...!
Kanske det. Än sen?
Jag var där! Jag kastade en mugg på dig.
Bra. Och nu är du förfärad?
Eller tänd?
Jag vet inte.
Inte det första.
Men kanske det andra.
-Jag bjuder på en drink. -Okej.
Jag undrade hur man kan vara sig själv när man inte vet vem man är.
Men jag vet vem jag är. Jag är nån med minnesförlust.
Det är okej. Varje dag med mig är ett äventyr.
Som för Karen Allen och Harrison Ford i Jakten på den försvunna skatten.
Vänta! Fråga om min favoritfilm!
Hej! Jag är så ledsen att jag glömde vår träff.
Du får ingen bläckfisk!
Hon klarar sig. För hon är stark.
Varför är inte du i Rom?
För att jag är stark.
Vad hände med hantverkaren?
Jag berättade sanningen.
-Oj! -Jag vet!
Jag behöver inte gå på hockey i morgon, men hör på nu!
Han ska ta med mig till en fabrik där de bara gör cheesecake!
-Vilken tur du har. -Jag vet.
För sanningen!
Sanningen!
Förresten, killarna där tror att vi är flygvärdinnor från Kanada.
Okej.
Och kalla mig Tina.
Okej, Tina.
Kanada.
Så vad pratar ni om här?