Muistinmenetyksen poteminen on kuin ajaisi esteradalla.
Tai oletan niin.
Onnettomuuden jälkeen kukaan ei anna minun ajaa.
Mikä näky! Voisit olla malli!
Kun pidin tätä viimeksi, sanoit, että näytin halvalta.
Niin teetkin. Mutta eri vaatteissa voisit olla malli.
Odotan Denaa ulkona.
Puhun vakavissani.
Emännöin "Kuusi riittää" -juhlaa ja tarvitsen apuasi.
- Tuut-tuut! Dena tuli. - Tulet ihastumaan tähän.
Vallankumouksellinen asukokonaisuus.
Kuudesta vaatteesta saa eri asun 60 erilaiseen tilaisuuteen.
Ihan kuin, kun Jeesus ruokki ne ihmiset leivällä ja kalalla.
En muista Raamattua, mutta luulen, että se ei ollut ihan sama asia.
Kaikki ystäväni tulevat, jopa Doris Janney.
Nyt kun olet taas elämässäni, haluan ylpeillä sinulla.
Tuo on oikeasti herttaista.
Doris näkee sinut mallina, ja minä päihitän hänet -
- ja "näyttelijätärtyttären". - Joudun jättämään sen väliin.
En halua laittaa äitiä häpeämään lastaan.
Miksi ihmeessä et? Sinähän teet sen joka toinen päivä.
Sisään.
Hei.
Miten koirasi voi?
Paljon paremmin. Se piristyi kummasti, kun oksensi autoon.
Valmiina juhlimaan?
Tiedätkö mitä? Sain paremman ajatuksen. Odota tässä.
Isä?
- Kysyitkö äidiltäsi? - En.
Höpsö.
Minä vain mietiskelin -
itsenäisyyttä ja vapautta,
ja miten ne ovat amerikkalaisuuden avainasioita. Eikö niin?
Sinähän pidät Amerikasta?
Tiedätkö, kuka rakastaa Amerikkaa? Sinun äitisi.
- Saisinko lainata autoasi tänään? - Ei onnistu.
Miksi ei? Lainaa nyt.
Neurologi antoi minulle pari viikkoa sitten luvan ajaa.
Kiva. Lainaa sitten hänen autoaan.
Älä nyt, isä.
Amnesia vaikutti muistiin, ei ajotaitoihin.
Tiedätkö, mitä olen joutunut kokemaan ajotaitojesi vuoksi?
Kaksi hajonnutta tallin ovea ja kuolleen oravan, joka oli minulle kuin lemmikki.
Et luota minuun. Et usko, että olen muuttunut.
Luottamusta ei anneta, se pitää ansaita.
Mutta miten voin ansaita sen, kun en saa siihen tilaisuutta?
Minä olen muuttunut.
Saan selittää sitä ihmisille joka päivä.
En halua joutua vakuuttelemaan sitä omille vanhemmilleni.
Hemmetti sentään.
Tämän takia käskin kysymään äidiltäsi.
- Fiksulta näytä, vilkkua käytä. - Selvä.
Kaksi ja kymmenen ote on kultainen.
Vauhdissa on hurmaa, mutta se myös surmaa.
Äläkä aja käsijarru päällä. Siihen ei ole runoa, mutta älä tee sitä.
Herranen aika, olen vapaa!
Minulla oli ikkuna auki koko päivän. Haju on melkein poissa.
Olisit iloinen. Sinun ei tarvitse enää kuskata minua.
Minusta on kiva kuskata sinua. Siksi me olemme taas hyvät ystävät.
Sekö sinua huolettaa? Että olin ystäväsi vain kyydin toivossa?
Minua huolettaa, miten ystävyyden käy, kun meiltä on nirri pois. Hiljennä!
Rauhoitu. Minulla on homma hanskassa.
Ratin takana istuminen tuo mieleen muistot ajamisesta ja vaistoista,
- taidosta... - Pesukarhuja!
- Ehkä myös pesukarhuista. - Ei, pesukarhuja.
Ahaa... Pesukarhuja.
Oletko kunnossa?
Ehkä.
Oliko minulla drinkki sylissä ennen törmäystä?
Ei.
Sitten en ihan ole.
Tämä ei ole minun syytäni.
Ei pesukarhua näe yöllä. Sillähän on naamari.
Tämä nopeus oli ihan hyvä. Kukaan ei loukkaannu tällä nopeudella.
Isä ei enää ikinä luota minuun.
Hyvästi itsenäisyys. Hyvästi vapaus.
Oli kiva tuntea teidät kymmenen kilometrin ajan.
Älä pakota minua enää kyytiin. Ihan totta. Teen mitä tahansa.
Mitä tahansa?
Minua pelottaa!
- Sanoit "mitä tahansa". - En ole koskaan rikkonut lakia.
- Nyt on hyvä aika aloittaa. - Ei olisi pitänyt sanoa "mitä tahansa".
Lakkaa vikisemästä ja auta minua, tai pian on sinun vuorosi.
Ei ole myöhäistä perua tätä, ennen kuin tästä tulee laitonta.
Nyt me vain työntelemme autoa järven ympäri. Se on hauskanpitoa.
Rauhoitu. Ei tässä mitään.
Kaikki olettavat, että auto varastettiin ajoluiskalta yön aikana,
vakuutus maksaa uuden auton, eikä kukaan joudu vaikeuksiin.
Ja mikä tärkeintä, isä luulee voivansa luottaa minuun.
Vaikka ei voikaan?
Sinulla ei ole varaa arvostella, koska työnsit juuri auton järveen.
Hetkinen! Sinähän olet täällä.
Missä auto on?
Eikö se ole ajoluiskalla?
Uskomatonta. Se meni juuri niin kuin sanoin.
Auto viety, vakuutus, pim-pam-pum. Helppo nakki.
Dureen?
Nimi on Dena.
Kysyttiinkö minusta? Liitettiinkö minut juttuun?
Ei. Ei.
Kumpaakaan meistä ei liitetä, kunhan emme kerro kenellekään.
Se onnistuu. Olen pitänyt kaiken sisällä koko elämäni.
- Siddhartha? - Se on Saman...
Unohda. Kiitos.
En ole koskaan tehnyt vastaavaa.
- Enkä minä. - No, etpä.
Se oli vanha Sam. Se oli tuhma Sam.
Uusi Sam on hyvä ihminen, joka yhden ainokaisen kerran -
toimi hetken mielijohteesta, teki pikku rikkeen -
säästääkseen isänsä sydäntä.
Ehkä se johtui kuun valosta tai jostain,
mutta näytit jotenkin pahalta.
Saatoin näyttää, vaan en ollut.
Sama juttu kuin nahkaansa luovalla käärmeellä.
Kun nahkaa katsoo, se näyttää ihan käärmeeltä,
mutta sehän on vain...
Se on tyhjä kuori.
Pitää keksiä parempia esimerkkejä,
mutta sanon, että en ole enää sama ihminen.
Missä te olitte eilen illalla?
Voi luoja. Emme tulleetkaan Eightiin.
Siihen on selitys.
Minä odotan.
Tuota, olimme lähdössä, kun minulle tuli puhelu.
Keneltä?
Koiraltani.
Se koski hänen koiraansa. Soittaja oli eläinlääkäri.
Pimitättekö te kaksi minulta jotain?
Ei. Miksi?
Hän soitti perjantai-iltana. Aika erikoinen lääkäri.
Koira on aika erikoinen.
Mitä se sanoi?
- Ei mitään. Se on koira. - Puhun lääkäristä.
- Meidän pitää vahtia koiraa. - Miksi?
- Se on erikoinen. - Eli teidän pitää vahtia?
- Puhun eläinlääkäristä. - Koirasta.
- Mitä haluat tietää? - Mikset vastannut?
- Olin puhelimessa. - Koko yön?
- Lääkärin kanssa. - Vaikuttavaa.
- Kuten sanoin... - Se on erikoinen.
Käyn hakemassa latten.
Mitä?
Minusta se meni oikein hyvin.
Herranen aika!
Mistä lähtien meillä on ollut hälytys?
Siitä, kun isäsi maksoi siitä maltaita,
mutta ei halua maksaa asentajalle.
En maksa asentajalle hommasta, jonka kuka tahansa ääliö osaa.
Miksi hankit sen?
Rikolliset olivat pihalla.
Lähellä paikkaa, jossa nukumme.
Joskus ilman rihman kiertämää.
Se tyyppi oli varmaankin pilvessä.
Kuistilla oli laatikollinen tulppaanin sipuleita, eikä niitä viety.
Älkää nyt liioitelko yhden varastetun auton takia.
Autojahan varastellaan kaiken aikaa.
Se on perinne.
Kaksi varastettua autoa.
Miten niin kaksi?
Aivan. Sinulla on se unohdustauti.
Minulta vietiin auto 4 vuotta sitten.
Ajatuskin siitä saa pistämään viinipullon jäähtymään.
Tämä on typerintä, mitä te olette koskaan tehneet.
Eikä siinä vielä kaikki.
Ei.
Kyllä, ostimme sinulle uuden auton!
Tämä on ihan, ihan liikaa.
Tiedättekö mitä? Se on paketissa, sen voi vielä palauttaa.
Kun tulin aamulla ulos, eikä auto ollut paikallaan,
pelkäsin onnettomuutta.
Eli siellä makasit kuolleena,
ja viimeinen ajatuksesi oli: "Isä ei luottanut minuun."
Ei, ei. Älä sano niin.
Olin väärässä.
Olet muuttunut. Et ole sama ihminen kuin olit aikaisemmin.
Ole hyvä, Samantha Newly.
Avain omaan, tuliterään autoosi!
Kuulostat ihan siltä peliohjelman tyypiltä. Sano minun nimeni.
Regina Newly! Mennäänpä sisään katsomaan, mitä sinä voitit!
Katso, menin ihan kananlihalle.
Nauti siitä.
Samantha? Mitä sinä vielä täällä teet?
Etkö aio kokeilla uutta autoasi?
Ihan kohta.
Oliko se "kaksi ja kymmenen ote on kultainen" -
vai "kolme ja yhdeksän toimii jos yritän"...
Näkisitpä isäsi. Hän on ihan onnessaan.
Aamulla hän luuli sinun kuolleen.
Hän sanoi, ettei ollut koskaan tuntenut sellaista huolta.
Se loukkasi. Kysyin: "Entäs se, kun minulta poistettiin polyyppejä?"
"Minut nukutettiin."
- "Entä jos..." - Työnsin auton järveen.
Sinä teit mitä?
Joku näkymätön, naamioitu pesukarhu -
pisti minut ajamaan tieltä, enkä halunnut menettää isän luottamusta,
joten paniikissa upotin auton.
Eli valehtelit meille?
Niin.
Mutta tunnustin. Näetkö? Minä tunnustin.
Vanha Sam ei olisi tehnyt sitä.
Isäsi oli pahoillaan, kun ei luottanut sinuun. Tämä särkee hänen sydämensä.
Ei! Älä kerro hänelle, ole kiltti! Hän voi luottaa minuun.
Tämä oli pelkkä erehdys.
En kestäisi sitä, jos särkisin hänen sydämensä.
No, sattuuhan meille kaikille virheitä.
Niin, kaikille sattuu.
Eikä kertominen tuo autoa takaisin.
Ei, ei. Mikään luultavasti ei tuo.
Tiedät, että minusta on kurjaa valehdella isällesi.
Ehkä voisin jättää tämän kertomatta.
Kiitos. Kiitos.
Sinun on tehtävä yksi vastapalvelus.
Ja tämä elegantti luomus, "Monacon yöt",
on helposti muunneltavissa -
siirtämällä irrallinen savupiippukaulus -
alas vyöksi.
Hymyile. Doris näyttää siltä, että voi kohta pahoin.
Ketkä olivat lenkillä? Oliko meillä kiva lenkki?
Andrea. Mitä sinä täällä teet?
Tulin katsomaan, miten koirasi voi.
Ihan hyvin. Kiitos vain.
Älä minua kiitä. Kiitä sitä erikoista eläinlääkäriä.
Oukki-doukki.
Olisi kiva rupatella, mutta minun on mentävä, joten...
Älä pelkää. Se vie vain minuutin.
Voi sentään.
Ehkä vähemmän.
Et voi satuttaa minua. Minulla on koirat.
Mitäs minulla on täällä? Sitruunakeksejä.
Mitä haluat tietää?
Anteeksi! Anteeksi! Sulkekaa ovi. Pian, pian!
Sitä ei saa sammuksiin, ellei...
Mitä te täällä teette?
Arvaa, kuka murtui kuin munankuori?
- Tule tänne. Tule, tule. - Ei, ei, ei!
Mitä tapahtui asioiden sisällä pitämiselle?
Ne olivat tiukkoja kysymyksiä.
Ja minä nautin, kun hän viimein osoitti mielenkiintoa minuun.
- Kiva huivi. - Kiitos. Se on myös huoleton hame.
Että voit pimittää minulta salaisuuden. Minä kerron sinulle kaiken.
Tiedätkö mitä? Anteeksi.
Olisit iloinen, että en vetänyt sinuakin petoksen verkkoon.
Minä olen lakimies. Minulle tulee sähköpostia petoksen verkosta.
Samantha.
Meillä on vielä 22 asua jäljellä. Hei, Andrea.
Täällä on sinullekin täydellinen asu.
Se näyttää yhtä hyvältä illalla kuin aamulla kotiin kompuroidessa.
Mitä täällä tapahtuu?
Ei mitään. Äiti kiristi minut näiden vaatteiden malliksi.
Kiristystä?
Hyvä on, minäkin murruin. Hän tietää kaiken!
Kaikki tietävät? Ollaan tuhon omia!
Ettekä ole. Jestas sentään!
Muistatko Uhrikengän yön?
Onko se Neiti etsivä -kirja?
En muista.
Ei tämä auta.
Se kenkä.
Ei se liiku.
Käytä jalkojasi. Siksi Jumala loi sinulle nuo kaviot.
Käytä omiasi. Auto on sinun.
Et voi ikinä tehdä mitään minun vuokseni.
Mikset kerro isälle totuutta?
Koska viimeksi, kun ajoin kolarin,
isäsi pakotti opettelemaan typeriä turvarunoja.
En halua sitä samaa uudestaan.
Sitä paitsi...
En halua menettää hänen luottamustaan.
Tuo on se pelottava naama, jonka näin järvellä. Tuhma Sam on täällä taas!
Voi luoja! Siellähän se tyttökulta on.
Kiva nähdä sinua.
- Samantha! - Mitä sinä aiot tehdä?
Juuri nyt aion mennä tuonne,
aion hymyillä, kietoa tämän tuubitopin turbaaniksi -
ja sitten pilaan hänen elämänsä.
Kyllä, äiti. Minä tulen.
Tämä on suosikkini.
Hemmetti! Hei, äiti?
Täällä.
Maalaan lintuhäkkiäsi uudestaan.
En tiennyt, että meillä oli lintuja.
Ei ollutkaan. Kun olit pieni, laitoimme sinut leikkimään tänne.
Pidittekö te minua häkissä?
Pidit siitä.
Söit keksejä ja toistit kaiken sanomani.
Meillä oli tosi hauskaa, kunnes rikoit hampaasi siemenkakkuun.
Tiedätkö mitä?
Hauskasta puheen ollen voisimme mennä -
sellaiseen paikkaan, jossa maalataan savitöitä.
Voisimme tehdä kissan muotoisen säästöpossun tai jotain.
Olen aina halunnut sellaisen.
Mitä tässä sitten odotellaan?
Ihanaa.
Jälkeenpäin voimme käydä ostarilla, ja istua meikattavana,
että et näyttäisi pikkutytöltä, joka yrittää olla aikuinen.
Tästä tulee tosi kivaa!
Saanko minä ajaa?
Äiti? Minne sinä menet?
Etkö halua pientä kisupankkia?
Kenelle sinä soitat?
Tilaan hinausauton.
Missä se kirjain on?
Tarkoitatko näitä?
Samantha Newly! Tänne ne heti paikalla, tai minä...
Mitä sinä teet?
Aiotko pakottaa hirveiden muunteluvaatteiden mallinukeksi?
Se asukokonaisuus on ihme!
Ei ole! Katsoin Raamatusta, eikä se ole sinne päinkään!
Minä en käskenyt työntämään isäsi autoa järveen.
Teit sen päätöksen ihan itse.
En olisi keksinyt sitä, ellei sinua olisi ollut.
Sitten tieten tahtoen syyllistit minua ja kiristit,
mikä tekee sinusta vielä pahemman.
Niin tietenkin. Minähän olen äitisi! Ja minun äitini oli vielä pahempi.
Tässä suvussa kulkee jotain ilkeää.
Toivottavasti se laimenee ajan myötä.
Päätellen Lake Piedmontin parkkipaikasta, epäilen.
Et tavannut iso-isoäitiäsi, Idaa. Luota minuun.
Jokaisen sukupolven velvollisuus on olla edeltäjäänsä parempi.
Sinulla kävi tuuri, etten ole täydellinen. Olisit tyhjän päällä.
Tiedätkö mitä? Olet oikeassa.
Minun pitäisi olla sinua parempi,
ja siksi teen jotain, mihin sinä et pystyisi,
eli kerron isälle totuuden.
Ja jos sinulla olisi yhtään järkeä, tekisit saman.
Sinä lasket leikkiä.
En. Se on totta.
Sinä teit sen myös, Regina?
Minulla ei ole aavistustakaan, mistä lapsiparka puhuu.
Takaisin neurologille, sanon minä.
Anna anteeksi, isä.
Ota se auto takaisin.
Olen tulkinnut tunteitani pitkään.
Rankkaa hommaa, mutta se kannattaa.
Kun ajattelin sinua kuolleena tien poskessa,
tajusin hetkessä, miten tärkeä olet minulle.
Jos maksoi yhden auton muistaa se, kun näen sinut siinä,
niin pääsin halvalla.
Eli saanko pitää sen?
Saat.
Sinun on tehtävä yksi vastapalvelus.
Jos vakuutusyhtiö saa tietää, mitä äitisi teki, käy käry.
No niin, käytä jalkoja!
Rakastan sinua, isä.
Ja minä sinua.
Tälli päähän antaa vapauden muuttaa itsensä.
Mutta sillä tiellä on monta mutkaa.
Meni miten pitkälle tahansa ollakseen se, joka haluaa olla,
niin se, mitä ennen oli, on koko ajan kannoilla -
ja lähempänä kuin arvaakaan.