Det var en gang ei jente
som gjorde en ørliten tabbe på veien til evig lykke.
Ja hei, Todd. Det er meg igjen.
I noen land er det faktisk uhøflig
å overse beskjeder når noen har lagt igjen 20-30 stykker.
Kanskje ikke så uhøflig som å late som om vi har hatt sex
for å bli kvitt kjæresten din,
men ikke langt unna.
Tro meg, den nye dama di er heller ikke mye å skryte av.
Uansett, hvis du ringer tilbake, kan vi kanskje finne ut av dette.
Ha det, da.
-God morgen, mr Chapman. -Er det?
Er det virkelig det? Min feil.
Trodde dette var morgenen da Funk bestemte seg for å komme
-på halvårsvisitten sin. -Funk?
-Funk. -Det andre navnet på skiltet, ja.
Ja, det andre navnet. Mitt står imidlertid først.
Hvorfor det? Fordi en av oss ofrer all sin tid på dette stedet,
mens den andre farter verden over
for å se til det lille milliardimperiet sitt.
Komisk, jeg har alltid trodd at det var alfabetisk.
Alfa...
-Poenget er at det står først. -Ok.
-Han vil ha oss på møterommet. -Kom igjen.
I Wall Street Journal står det at Funk ikke trenger noen introduksjon.
Likevel står jeg her igjen og presenterer ham.
Så her er han.
God morgen, alle sammen. Hyggelig å se dere.
Først må jeg bare beklage alt støvet helikopteret mitt blåste opp.
-Chase? -Hva i svarte er det?
Det er ingen her som er døve.
Ennå. Kjernen til suksess er forutseenhet .
Ja. Ja, ja, ja.
Noen er forelska i Funk.
Ikke vær tåpelig.
Er ikke han den skjønneste milliardæren i verden?
God morgen, damer.
Skurbi.
-Hva var det du prøvde å si? -Aner ikke.
-Ser du hva han gjør med meg? -Ja.
Han er alt jeg har ønsket meg i en mann, og det er ikke pengene.
Æresord, det er ikke pengene.
Jeg ville ha elsket ham selv om han bare var millionær.
Og han skal skille seg. Skal jeg ta sjansen?
Andrea, han er sjarmerende, kjekk, rik og ledig på markedet.
-Hvis ikke du gjør det... -River jeg deg i fillebiter.
-Jeg bare tulla. -Ja, jeg også.
-Hei, Sam. -Hei. Du.
-Samantha Newly? -Mr Funk.
Dagen vi har ventet på, er endelig her.
Vil du gifte deg med meg?
Skurbi.
-Skal du ikke prøve den? -Nei, jeg bør ikke det.
Jeg kan ikke gjøre det.
Kanskje bare en liten stund.
Vent litt. Så tung den er.
Wow.
Den er plettfri, som du.
Vent nå litt. Hei. Tror du at du bare kan fri og så berøre meg?
Det er slutt mellom Georgette og meg.
Er du fortsatt sammen med han typen? Ted? Fred?
Frodd. Todd. Nei.
-Da står det ingenting i veien. -Ja. Jo, det gjør det.
En liten ting. Jeg husker ikke deg.
Er det hårklippen? Jeg trodde du ville like den.
-Nei. -Vil du kjenne?
Nei. Jeg har ikke fortalt noen andre om dette,
men det er noe du bør vite,
siden det handler om resten av våre liv.
Jeg ble påkjørt av en bil
og havnet i koma, og nå har jeg hukommelsestap.
Er ringen for liten? Er det det?
Nei, det er ikke... Vent, finnes det større ringer?
Du er ikke lett å ha med og gjøre. Jeg har alltid likt det.
Det er sannheten.
Jeg var borte i åtte dager. Da jeg våknet husket jeg ikke navnet mitt,
vennene mine eller flytende såpe.
Jeg er fremdeles litt usikker på hva REO Speedwagon er.
-Herregud. Du tuller ikke. -Nei, jeg husker ikke oss.
Det er dumt
for jeg kan tenke meg det var fint.
Det var ikke REO Speedwagon, men ja.
Jeg er lei for det. Jeg kan bare ikke gjøre det.
Men vet du hva? Hvis du er i giftehjørnet,
kan jeg henvise deg til en knallbra brunette...
Nei. Det går bra.
Jeg bør vel gå.
Du får vel få denne tilbake.
Jeg vil ikke. Vær så god.
Hvis Andrea finner ut at jeg hadde et forhold med ham,
kommer hun til å drepe meg.
Jeg kom til å spise yoghurten hennes og hun bøyde fingrene mine bakover.
En forsmådd kvinne. For en bra antagonist.
Antagonist for hva da?
Jeg tar et forfatterkurs på Internett for romanskriving.
-Gjorde du? -Heltinnen har hukommelsestap,
en mørk fortid og en usikker fremtid.
Forfatternavnet mitt er Dena Devereaux.
Vel, ikke baser romanen din på kjærlighetslivet mitt,
for Todd ringer meg ikke en gang tilbake.
Hva skjer så?
Jeg vet ikke. Bla forover og si det du.
Er du en heltinne som er villig til å risikere alt
for stallgutten hun elsker?
Eller er du en som bare gir opp og kaster seg på noen klipper?
Todd nekter å ringe meg tilbake.
Det er ingenting jeg kan gjøre.
Klipper.
Apport!
De har hatt en slitsom dag.
Ja hei, Todd. Ville bare si at... Vet du hva?
Bare overse meg, du, men husk at
jeg kjenner dine daglige rutiner.
Jeg vet hvor du kjøper kaffe
og de digre kanelbollene du er så glad i,
men som gir deg så dårlig samvittighet
at du løper rundt i parken som ei jente for å brenne kalorier.
Vel, jeg bare ringte for å...
Ok, Sam. Du vinner. Hva er det?
Et øyeblikk. Jeg må gå nå.
-Det var deg. -Kanelbolle til Todd.
Jeg vil at du skal vite hvorfor jeg gjorde det der mot deg og Chloe.
-Det bryr meg ikke. -Det er fordi jeg har følelser...
Spiller ingen rolle. Ikke si det.
Du vet ikke en gang hva jeg skulle si.
-Jo, det tror jeg at jeg gjør. -Jaså?
Kanskje jeg skulle si at jeg føler noe...
...for situasjonen i Midtøsten.
Nå får du aldri høre om det.
Spiller ingen rolle for jeg er sammen med Chloe nå.
Samme hva du sier, vil det bare få folk til å føle seg dårlig.
Og det føler jeg.
Jaså? Vel, hvordan vil det hjelpe troppene?
Og så, med ubesvarte følelser for stallgutten,
gikk heltinnen vår ut i den mørke natten
for å søke trøst hos sine snille, dog forstyrrede foreldre.
Der er hun,
vår vakre, intelligente, søte og naturlig blonde datter.
Hallo igjen, Sam.
Hei. Du er visst ikke så vant til å høre ordet "nei", er du vel?
Jeg får høre det hele tida.
Det er den lille bilyden rett før ja.
Han skal lære meg å fly helikopteret hans!
Hva gjør du her?
Eller "Hei, hyggelig å se deg igjen", er det vi gjerne sier til gjester.
Samantha, Winston kom innom for å...
Vi får lov til å kalle ham Winston.
Jeg kom for å be faren din om din hånd.
Og jeg sa ja!
Uten å mukke.
-Gratulerer, vennen. -Vent. Vent. Nei, nei. Mor...
-Samantha? -Hva?
Kan du hjelpe meg på kjøkkenet litt? Unnskyld oss.
Litt nervøs.
Hva er det?
Når hadde du tenkt til å si at en milliardær er forelsket i deg?
Herregud.
Han har vært sammen med hun fra X-men.
Jeg kjenner ham ikke en gang, så hvordan kan jeg elske ham?
Pluss at Andrea er forelsket i ham.
Andrea, ja. Hun ser bare pengene.
Ja, i likhet med deg.
Det er ikke jeg som skal gifte meg.
Ikke jeg heller.
Hvorfor ikke?
Det er alle jenters drøm å gifte seg med Winston Funk.
Han har vært på forsiden av blader. Han flyr jetfly.
Han trenger bare knipse med fingrene
for å få alle vinduene i dette huset tettet.
Jeg sa jo jeg skulle gjøre det.
Winston fortalte om jetflyet sitt, så jeg må vise ham mitt.
Snilt av moren din å gi meg poteter som jeg kunne ta med.
Hun vil nok ha boksen tilbake.
Du må for all del ikke miste lokket, for det er det verste hun vet.
Jeg håper ikke det ble for mye at jeg kom hit.
Det gjordet det.
Ja, men når jeg kjøper et selskap, kjøper jeg også moderselskapet.
Det er kjølig.
Vi kan dra til Barbados.
Vet du hvem som liker tropene
og sjefe over folk fra fattige land? Venninna mi, Andrea.
Det er deg jeg vil ha. Bare fordi du ikke husker følelsene mine,
betyr ikke at de er borte.
Jeg vet.
Men den lille lyden etter "nei" er fortsatt "nei."
Har du sett snø siden ulykken?
Nei, og jeg blir heller ikke med deg til Aspen.
-Herregud.
Hvordan greide du det?
Aldri undervurder kreftene til en mann som er forelsket.
Ja, og så så jeg i lyset fra lyktene at det kom.
-Den første snøen min. -Ja.
-Sjekk mr Fancy. -Bare hyggelig.
Du...
Du har litt...
Hei!
-Mamma! -Ok. Ok.
Nå kan du ta et bilde av pappa og meg med bilen.
Det sies at en variert portefølje kan beskytte deg
i et ujevnt eiendomsmarked. Dette selskapet drives av risiko.
Hvis markedet går sørover, går vi nordover. Tro meg.
Jeg kan selge snø til en eskimo.
-Hva var det der? -Hva?
-Den knisingen. -Ingenting.
Det var ikke noe. Jeg lo av vitsen.
Alle vet jo at eskimoer ikke trenger snø.
Hva er det mellom deg og Funk?
Ingenting! Ingenting!
Jeg drev til og med og nevnte deg i går kveld.
-Var du med han i går kveld? -Nei, din galning.
-Det var bare en middag. -Spiste du middag med ham?
Ja, men hos foreldrene mine.
-Møtte han foreldrene dine? -Det spiller ingen rolle.
-Jeg svarte nei på frieriet. -Fridde han?
Bare bittelitt.
Han fridde til mitt gamle jeg, ikke det nye.
Jeg visste ikke at vi hadde noe forhold.
Du visste at jeg likte ham da du var ditt gamle jeg,
og likevel traff du ham.
Jeg vet. Jeg vet.
Men du kan ikke klandre meg for noe jeg ikke husker.
Påstår du at du ikke føler noe som helst for ham nå?
Nå?
Det var det jeg visste. Greit. Vet du hva? Nok er nok!
Jeg er ferdig med deg og med Funk.
Det er hans tap.
Ja! Nettopp. Vent litt. Er du ferdig med meg også?
Ja. Det er jeg.
Jeg har ventet tålmodig på at den gamle Sam skulle dukke opp.
Man skal være forsiktig med å ønske, for du er definitivt tilbake.
-Greit! -Jeg hater deg.
Skoene dine er ikke noe fine.
Hvis du forsvant fra jordas overflate, ville det brydd meg null og niks.
Bra!
Dess flere milliardærer på meg.
Og så stormet Andrea ut av toalettet.
Hun hadde dopapir på skoen, men jeg sa det ikke til henne.
Jeg tror virkelig at dette forholdet er over.
Tullprat.
Krangel og splid må alltids bli formodet
hva fyrige venner angår.
Kan du slutte å snakke på den måten når boka di er ferdig?
Man håper da det.
Beklager at jeg avbryter. Er De miss Newly?
Ja, det er meg.
Ja, det er jeg.
Mr Funk venter i bilen og undret på om De kunne tenke Dem å møte ham.
Si til ham at takk, men nei takk.
Jeg kan ikke tenke meg det. Jeg kan tenke meg at han lar meg i fred.
Det er det jeg kan tenke meg.
-Som De vil. -Takk.
Madam.
"Heltinnen ga opp alt håp om lykke
og avviste den mystiske prinsens tilnærminger,
selv om det ikke fantes noe håp med stallgutten
og hennes onde venninne, Androgena, var blitt trampet ned av krøtter."
Vet du hva?
Glem Todd, til pokker med Andrea.
Vet du hva? Jeg kan gjøre akkurat som jeg vil!
"Og med det løp heltinnen som vinden, til prinsens vogn."
Ikke skriv ned alt jeg gjør før jeg gjør det. Det blir bare ekkelt.
-"Og hun løp og løp!" -Hold opp.
-Ok. -Ok hva da?
Ok.
Du virker grei nok, så hvorfor ikke?
-Så du vil gifte deg med meg? -Nei.
Jeg sier bare at du kanskje kan spandere kaffe en gang.
En kopp. Ikke en kjede.
Det lukter muffins.
Er du så rik at det lukter muffins av deg?
Ja, det er jeg.
Nei. Kona til Roger baker muffins,
og noen er kjipe med delingen.
Uansett så tenkte jeg at...
Skal du til Chapman?
Jeg nekter å gjøre jobben til Stonehouse
bare fordi barnet ble født tidlig.
Jeg ba ikke kona hans om å løpe en mil for kreftsaken.
Gjør meg en tjeneste.
Si at jeg er den rette for jobben i New York.
Men da blir du borte og jeg blir værende igjen alene.
Du kan besøke meg. Det er jo New York. Det blir kjempegøy.
-Greit. -Ja. Ta ham!
Jeg vet hvorfor du er her. Hva vil du jeg skal gjøre?
Stonehouse-ungen veier 900 gram.
-Ikke forfrem Andrea. -Oi, den så jeg ikke komme.
Dere jenter, altså. Derfor deler ikke kattunger garnnøster.
-Jeg liker det. -Hun er altfor verdifull.
For selskapet, altså.
-Greit. -Takk.
-Hva sa han? -Herregud.
Jeg gjorde så godt jeg kunne.
Men han bare... Han vil ikke miste deg.
Urettferdig.
-Han er bare så egoistisk. -Jeg vet det.
Jeg vet du føler deg snytt.
Jeg tror jeg vet om en som trenger en tur til Sweet Sugar-bakeriet.
La oss få i deg en muffin.
Det er en fotballkamp i Madrid denne helga du kanskje vil like.
Jeg har eid laget i ett år.
Tenkte at hvis jeg eide et lag, ville kanskje fotball bli gøy, men nei.
Jeg kan ikke ta dette nå. Jeg er må dra.
Glem fotballen. Vi tar ei pølse eller noe.
Nei. Jeg må bare ta meg av noe.
Kan vi ha det til gode?
Klart det. Vent litt.
Jeg kan gå herfra. Roger kan kjøre deg dit du vil.
Takk.
Du, Roger? Kjenner du til bakeriet Sweet Sugar Bake Shop?
HVEM ER FUNKS MYSTISKE BLONDINE?
SWEET SUGAR BAKERI DAGENS SPESIAL
Hei.
Jeg husker at vi pleide å komme hit når vi ville føle oss bedre.
Jeg husker ikke hvorfor, men...
Jeg gir blaffen i om du hater meg.
Nei, nei. Faktisk så bryr jeg meg.
Bestevenninner skal ikke hate hverandre.
Jeg mener, hvem vil vel ha "bestehatere"?
Jeg vet at jeg skulle ha fortalt deg om Winston tidligere,
men det betyr bare at jeg var redd for å miste deg.
Omtrent som da du mistet meg da jeg våknet fra koma
som en helt annen person.
Jeg er lei meg for at jeg aldri har tenkt på hvordan det var for deg.
Men jeg er ikke borte, vet du.
Jeg er her.
Hvis du vil ha meg.
Vi sitter her for å lukte på muffins.
Det er som å spise dem, uten å få i seg kaloriene.
En ting til.
Det er egentlig litt morsomt.
Husker du den jobben i New York som du hadde så lyst på?
-Ja. -Ja.
-Jeg saboterte den litt. -Gjorde du?
Det var bare fordi jeg ikke ville miste deg.
Jeg er ordentlig lei meg.
Vel, jeg kan ha hindret deg i å få den jobben i LA.
-Gjorde du? -Ja.
Gjorde du det for meg?
Så vi bryr oss altså om hverandre.
Heltinnen vår innså at selv om hun ventet på den lykkelige slutten,
ville venninnene hennes holde henne med selskap i mellomtiden.
Venninner...
...og en porsjon søte muffins.
Den vakre kvinnen med hukommelsestap
bestemte seg for å vente et kapittel
og la de andre karakterene gjøre hva det enn ville gjøre. Hun var sliten.
"Knips og rist."
Todd.
-Hva gjør du her? -Hvem er denne fyren?
Du tuller?
Fint bilde, mamma. Neste gang kan du kanskje gi meg to haker til.
Hvem er han, da?
En milliardær som vil gifte seg med meg, bare.
Se her. Utrolig.
I går ville du ha meg i livet ditt, og så flyr du rundt med han her?
Du sa jo at du aldri ville se meg igjen.
Hva vil du jeg skal gjøre? Bare sitte her og ikke gifte meg?
Og med flammen i sitt hjerte
ga den sky, men ildfulle stallgutten
seg hen til den vakre blondinen.
Hun var hans skjebne.
Se hva du fikk meg til å gjøre.
Pokker ta deg, Sam!
Han var bare ikke klar over det ennå.