Olipa kerran tyttö,
joka teki pikkuisen virheen matkalla kohti onnellista loppua.
Hei, Todd. Minä tässä taas.
Joissain maissa on epäkohteliasta -
jättää vastaamatta viestiin, jos niitä on jätetty 20 tai 30.
Ehkä ei niin epäkohteliasta kuin leikkiä, että rakastelimme -
päästäkseen eroon tyttöystävästäsi.
Mutta melkein.
Uskokaa pois, se uusi tyttöystävä ei ole mikään helmi.
Niin tai näin, soita. Ehkä voimme selvittää asian.
Joten heippa.
- Hyvää huomenta, hra Chapman. - Onko se?
Niin, onko tosiaan? Oma moka.
Luulin, että tämä oli aamu, jolloin Funk päätti tulla -
- puolivuotiskäynnilleen. - Funk?
- Funk. - Aivan, toinen nimi kyltissä.
Niin, se toinen. Minun on ensin.
Miksi? Koska toinen meistä on kaiken aikansa tässä paikassa,
kun taas toinen reissaa ympäri maailmaa -
hoitamassa pientä, biljoonien arvoista valtakuntaansa.
Hassua. Luulin aina, että nimet ovat aakkosjärjestyksessä.
Aakkos...
Pääasia on se, että minun on ensin.
- Hän haluaa meidät kokoushuoneeseen. - Mennään sitten.
Wall Street Journal sanoo, ettei Winston Funk kaipaa esittelyjä.
Silti olen tässä jälleen kerran esittelemässä häntä.
Tässä hän on.
Huomenta. Mukava nähdä teidät kaikki.
Ensin haluan pyytää anteeksi pölyä, joka kopterini nostatti aamulla.
- Chase? - Mitä ihmettä tuo on?
Ei täällä ole kuulovammaisia.
Vielä. Ennakointi on menestyksen alku.
Kyllä. Kyllä, kyllä.
Joku on pihkassa Funkiin.
Älä ole naurettava.
Eikö hän ole maailman ihanin monimiljonääri?
Huomenta, hyvät naiset.
Sutkari.
- Mitä yritit sanoa? - Ei aavistustakaan.
Näetkö, miten hän vaikuttaa minuun?
Hän on kaikkea, mitä miehessä haluan, eikä kyse ole rahasta.
Vannon, ettei se ole raha.
Rakastaisin häntä, vaikka hän olisi vain miljonääri.
Ja hän on eroamassa. Pitäisikö yrittää?
Hän on hurmaava, hyvännäköinen, rikas ja vapaa.
- Ellet sinä yritä, minä... - Revin sinut kappaleiksi.
- Kunhan vitsailin. - Niin minäkin.
- Hei, Sam. - Hei. Sinä.
- Samantha Newly? - Hra Funk.
Odotettu päivä on vihdoin koittanut.
Tule vaimokseni.
Sutkari...
- Etkö aio kokeilla sitä? - En. Minun ei pitäisi.
En voi.
Ehkä vain hetkiseksi.
Jopa se on painava.
Se on virheetön, kuten sinä.
Hetkinen. Luuletko voivasi kosia ja käydä koskettelemaan?
Olen jättänyt Georgetten.
Oletko vielä poikaystäväsi kanssa? Tedin? Fredin?
Froddin. Toddin. En.
- Sitten ei ole mitään esteitä. - Niin. Kyllä on.
Pikkujuttu. En muista sinua.
Johtuuko se hiuksista? Luulin, että pidät siitä.
- En. - Haluatko koskettaa niitä?
En. En ole kertonut täällä kenellekään,
mutta sinun ehkä pitäisi tietää,
koska tässä on vaakakupissa koko loppuelämämme.
Jouduin auton töytäisemäksi -
ja vajosin koomaan, ja nyt minulla on muistinmenetys.
Sormus siis ei ole riittävän iso?
Ei. Ei se ole sitä... Tai tehdäänkö niitä isompina?
Sinä et ole helppo tapaus. Olen aina pitänyt siitä.
Se on totuus.
Olin koomassa kahdeksan päivää enkä herättyäni muistanut nimeäni,
ystäviäni enkä nestesaippuaa.
Enkä ole ihan varma, mikä REO Speedwagon on.
- Voi luoja. Olet tosissasi. - En vain muista meitä.
Mikä on sääli,
sillä se taisi olla hyvää.
Ei ihan REO Speedwagonia, mutta oli.
Olen pahoillani. En vain voi.
Mutta jos olet avioitumistuulella,
voin antaa vinkin yhdestä mahtavasta brunetista...
Ei tarvitse.
Minun on mentävä.
Tämä pitäisi varmaan palauttaa.
Näin. Siinä se on.
Jos Andrea saa tietää, että meillä oli suhde,
hän tappaa minut.
Söin yhtenä päivänä vahingossa hänen jogurttinsa, ja hän väänsi sormeni.
Kostonhimoinen nainen. Siinä on hieno vastustaja.
Vastustaja mille?
Käyn romaaninkirjoituskurssia Internetissä.
- Ihanko totta? - Sankarittareni menetti muistinsa,
hänellä on synkkä menneisyys ja epävarma tulevaisuus.
Salanimeni on Dena Devereaux.
Älä tee kirjaa minun romanssielämästäni,
koska Todd ei edes vastaa soittopyyntöihin.
Mitä tapahtuu seuraavaksi.
En tiedä. Selaa eteenpäin ja kerro minulle.
Oletko sankaritar, joka on valmis riskeeraamaan kaikkensa -
saadakseen tallirengin, jota rakastaa?
Vai oletko sankari, joka luovuttaa ja heittäytyy alas kalliolta?
Todd ei vastaa soittopyyntöihini.
En voi tehdä mitään.
Kallio.
Nouda!
Niillä oli rankka päivä.
Hei, Todd. Halusin vain sanoa, että... Tiedätkö mitä?
Voit jättää minut huomiotta, kunhan muistat,
että tunnen piintyneet tapasi.
Tiedän, milloin haet kahvin -
ja ison mehevän korvapuustin, joista niin kovasti pidät.
Mutta sitten tunnet syyllisyyttä sen syömisestä,
ja menet puistoon juoksemaan pois ne kalorit kuin tyttö.
No, soitin vain tarkistaakseni, koska...
Hyvä on. Sinä voitit. Mitä?
Hetkinen. Pakko lopettaa.
- Se olit sinä. - Korvapuusti Toddille.
Sinun on tiedettävä, miksi tein sen sinulle ja Chloelle.
- En välitä. - Tein sen, koska minulla on tunteita...
Ei sillä ole väliä. Älä sano sitä.
Et edes tiedä, mitä aioin sanoa.
- Taidan tietää. - Niinkö?
Ehkä aioin sanoa, että minulla on tunteita...
...Lähi-idän tilanteesta.
Ja nyt et koskaan saa tietää niitä.
Ei sen ole väliä, sillä minä olen nyt Chloen kanssa,
ja sanoit mitä tahansa, siitä tulee muille vain kurja olo.
Siinä ovat minun tunteeni.
Niinkö? Miten se auttaa sotilaita?
Ja koska tallirenki ei vastannut hänen tunteisiinsa,
sankarittaremme lähti yön pimeyteen -
etsimään lohtua lämpimiltä, mutta arvaamattomilta vanhemmiltaan.
Siinä hän on.
Oma kaunis, älykäs, herttainen ja luonnonvaalea tyttäremme.
Hei taas, Sam.
Hei. Et ole tainnut tottua kuulemaan sanaa "ei"?
Kuulen sen tämän tästä.
Se on se pieni ääni ennen kyllä-sanaa.
Hän opettaa minua lentämään helikopterillaan!
Mitä teet täällä?
Tai "hauska nähdä sinua taas", kuten vieraille joskus sanotaan.
Winston piipahti...
Saamme kutsua häntä Winstoniksi.
Tulin pyytämään isältäsi sinun kättäsi.
Ja minä suostuin!
En edes harkinnut asiaa.
- Onneksi olkoon, kultamuru. - Hetkinen. Ei, ei. Äiti...
- Samantha? - Mitä?
Voisitko tulla hetkeksi keittiöön? Anteeksi, että poistumme.
Vähän hermona.
Mitä?
Koska aioit kertoa, että monimiljonääri on rakastunut sinuun?
- Voi luoja. - Hän tapaili sitä X-Menin tyttöä.
En edes tunne häntä. Miten voin rakastaa?
Ja Andrea on rakastunut häneen.
Andrea. Hän rakastaa miestä rahojen vuoksi.
Niin teet sinäkin.
Mutta minä en ota häntä miehekseni.
En ota minäkään.
Miksi et?
Joka tyttö tarttuisi tilaisuuteen naida Winston Funk.
Hän on ollut lehtien kansissa. Hän lentää suihkareita.
Hän voisi sormiaan näpäyttämällä -
saada kaikki tämän talon ikkunat eristettyä.
Minä sanoin tekeväni sen.
Winston kertoi minulle suihkaristaan, joten halusin näyttää omani.
Äitisi oli kiltti, kun antoi minulle perunoita kotiin vietäväksi.
Hän haluaa takaisin sen rasian.
Mitä vain teetkin, älä kadota kantta, sillä hän inhoaa sitä.
Toivottavasti tänne tuloni ei ollut liikaa?
Oli se.
Tiedän sen. Mutta kun ostan firman, haluan ostaa myös emoyrityksen.
Onpa kylmä.
Voisimme olla Barbadoksella aamulla.
Tiedätkö, kuka pitää tropiikista -
ja kolmannen maailman ihmisten komentelemisesta? Ystäväni, Andrea.
Haluan sinut. Vaikka et muista tunteitani sinua kohtaan,
ne eivät katoa.
Tiedän sen.
Mutta se pieni ääni "ein" jälkeen on edelleen "ei".
Oletko nähnyt lunta onnettomuutesi jälkeen?
En, enkä myöskään lähde kanssasi Aspeniin.
Voi luoja.
Miten sinä tämän teit?
Älä aliarvioi rakastuneen mieheen voimaa.
Lisäksi näin, kun alkoi sataa katulyhtyjä vasten.
- Se on minun ensilumeni. - Niin.
- Kappas vain, Ihmemies. - Eipä kestä.
Sinulla...
Sinulla on vähän...
Hei!
- Äiti! - Hyvä on.
Ota minusta ja isästäsi kuva auton vieressä.
Sanotaan, että monipuolinen osakesalkku suojaa -
kuoppaisilla kiinteistömarkkinoilla. Mutta tämä yritys pelaa riskillä.
Jos markkinat menevät etelään, me menemme pohjoiseen.
Voin myydä vaikka lunta eskimolle.
- Mitä hemmettiä se oli? - Mikä?
- Se kikatus. - Ei mitään.
Ei mitään. Se oli vitsi.
Tiedäthän sinä, ettei eskimon tarvitse ostaa lunta.
Mitä sinun ja Funkin välillä on?
Ei mitään! Ei mitään!
Mainitsin nimesi monesti eilisillan aikana.
- Olitteko illan yhdessä? - Ei, höpsö.
- Vain illallisen. - Olitteko illallisella?
Mutta vanhempieni kanssa.
- Tapasiko hän vanhempasi? - Ei sillä ole väliä.
- Kieltäydyin hänen kosinnastaan. - Kosiko hän?
Ihan vähän vain.
Hän kosi vanhaa minua eikä uutta.
En tiennyt, että meillä oli suhde.
Tiesit, että minä pidin hänestä silloin, kun teillä oli suhde.
Jatkoit hänen tapaamistaan.
Niin tein.
Mutta et voi syyttää minua sellaisesta, mitä en muista.
Sanotko, ettet nyt tunne mitään häntä kohtaan?
Nytkö?
Minä tiesin sen, minä tiesin sen. Nyt riitti. Minulle riitti!
Se on loppu sinun kanssasi ja Funkin kanssa.
Jos hän ei halua minua, omapa on menetyksensä.
Niin! Aivan. Odota hetki. Ethän pistä meidän välejämme poikki?
Kyllä vain.
Olen kärsivällisesti odottanut, että oma, vanha Sam palaa.
Kannattaisi varoa, mitä toivoo, sillä sinä olet todella palannut.
- Hyvä! - Vihaan sinua.
Enkä pidä noista kengistä.
Vaikka katoaisit maapallolta, en välittäisi ollenkaan.
Hyvä!
Jääpähän enemmän monimiljonäärejä minulle.
Ja sitten Andrea rynnisti ulos naistenhuoneesta.
Hänellä oli pala vessapaperia kengässä, enkä sanonut mitään.
Luulen, että se ystävyys on loppu.
Höpsistä pussiin.
Tora ja epäsopu on ihan normaalia -
kahden kiivasluontoisen ystävän välillä.
Ethän puhu enää näin, kun kirja on valmis?
Toivossa on hyvä elää.
Anteeksi keskeytys. Oletko neiti Newly?
Tämä olen minä.
Minä olen.
Hra Funk on ulkona autossaan ja kysyy, kiinnostaisiko teitä liittyä seuraan.
Kiittäkää häntä oikein paljon, mutta vastaus on ei,
minua ei kiinnosta. Minua kiinnostaa se, että hän jättäisi rauhaan.
Se siis kiinnostaisi minua.
- Kuten haluatte. - Kiitos.
"Hyläten tilaisuuden onneen -
sankaritar torjui salaperäisen prinssin lähestymisen,
vaikka hänellä ei ollut toivoa tallirengistä -
ja hänen häijy ystävänsä, Androgena, oli jäänyt härän jalkoihin."
Tiedätkö mitä?
Unohda Todd, vähät Andreasta.
Tiedätkö mitä? Voin tehdä, mitä haluan!
"Ja niin sanoen sankaritar kiisi tuulen lailla prinssin vaunuihin."
Älä kirjoita ennen kuin olen tehnyt niin. Se on karmivaa.
- "Ja sinne hän juoksi!" - Lopeta.
- Hyvä on. - Mikä?
Hyvä on.
Vaikutat ihan kivalta. Eli, miksi ei?
- Suostutko siis vaimokseni? - En.
Tarkoitan, että ehkä voit tarjota minulle joskus kahvit.
Kupposen. Ei kahvilaa.
Täällä tuoksuu vuokaleivokselta.
Oletko niin rikas, että tuoksut vuokaleivokselta?
Kyllä vain.
En. Rogerin vaimo leipoo niitä.
Ja joku ei aina halua tarjota.
Minulla on seuraava ajatus. Meidän pitäisi...
Menetkö Chapmanin luo?
En aio tehdä Stonehousen hommia,
koska se vauva syntyi ennen aikojaan.
En minä käskenyt vaimoa osallistumaan syöpähölkkään.
Tee palvelus.
Sano, että olisin täydellinen New Yorkin hommaan.
Mutta sitten sinä lähtisit, ja minä jäisin tänne yksin.
Sinä tulisit käymään. Se on New York. Se olisi kivaa.
- Hyvä on. - Käy kimppuun!
Tiedän, miksi olet täällä. Mitä haluat minulta?
Stonehousen vauva painaa alle kilon.
- Älä anna Andrealle ylennystä. - Tuo tuli yllätyksenä.
Voi, teitä tyttöjä. Siksi kissanpennuille ei riitä yksi lankakerä.
- Aivan ihanaa. - Minusta hän on liian hyvä.
Siis yritykselle.
- Selvä. - Kiitos.
- Mitä hän sanoi? - Voi sentään.
Yritin parhaani.
Mutta hän ei halua luopua sinusta.
Tosi epäreilua.
- Hän on itsekäs. - Niin on.
Huono mäihä.
Tiedän jonkun, jolle tekee hyvää käydä Sweet Sugar Bake Shopissa.
Käydään vuokaleivoksella.
Madridissa on tänä viikonloppuna futismatsi, josta pitäisit.
Omistin sen joukkueen vuoden.
Ajattelin, että pitäisin futiksesta enemmän oston jälkeen, mutta en.
En voi tehdä tätä nyt. Minun on mentävä.
Unohda jalkapallo. Käydään hodarilla tai jotain.
Ei. Minun pitää hoitaa yksi asia.
Toisen kerran?
Ilman muuta.
Voin kävellä kotiin. Roger vie sinut, minne haluat.
Kiitos.
Hei, Roger? Tiedätkö, missä on paikka nimeltä Sweet Sugar Bake Shop?
KUKA ON FUNKIN MYSTEERIBLONDI?
Hei.
Muistan, että tulimme tänne, kun piti unohtaa murheet.
En muista miksi, mutta...
En välitä, vaikka vihaat minua.
Ei. Tiedätkö mitä? Välitän minä.
Koska parhaiden ystävien ei pitäisi vihata toisiaan.
Kuka nyt haluaa olla "paras vihamies"?
Minun olisi pitänyt kertoa Winstonista aikaisemmin,
mutta syy oli se, että pelkäsin menettäväni sinut.
Ihan kuin sinä menetit minut, kun heräsin koomasta -
ihan eri ihmisenä.
Anteeksi, että en ajatellut, miten rankkaa se oli sinulle.
Mutta en minä ole poissa.
Olen tässä.
Siis jos haluat minut.
Istumme tässä haistelemassa vuokaleivoksia.
Ihan kuin söisi niitä, mutta ilman kaloreita.
Yksi juttu vielä.
Se on itse asiassa hassu juttu.
Muistatko sen työn New Yorkissa, jota kovasti halusit?
Muistan.
- Minä jotenkin mokasin sen. - Mokasitko?
Siksi koska en halunnut menettää sinua.
Olen tosi pahoillani.
Minä tavallaan torppasin sinulta yhden homman Losissa.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Teitkö sen minun vuokseni?
Me todella välitämme toisistamme.
Ja sankarittaremme tajusi, että vaikka hän odotti onnellista loppua,
ystävät pitäisivät hänelle seuraa odotuksen ajan.
Ystävät...
...ja annos makeita leivoksia, jotka leivottiin vuoassa.
Ja niin tämä kaunis muistinsa menettänyt -
päätti pitää yhden kappaleen tauon -
ja antaa muiden hahmojen touhuta, mitä halusivat. Häntä väsytti.
"Näpäytä ja ravista."
Todd?
- Mitä sinä täällä teet? - Kuka tämä mies on?
Ei voi olla totta.
Hyvä kuva, äiti. Anna ensi kerralla kaksi leukaa lisää.
Kuka hän on?
Joku monimiljonääri, joka haluaa minut vaimokseen. Pikku juttu.
Jopas jotain. Uskomatonta.
Eilen halusit minut elämääsi ja nyt hillut tämän miehen kanssa?
Sanoit, että et enää ikinä halua nähdä minua.
Mitä minun pitäisi tehdä? Istua ja olla menemättä naimisiin?
Ja koko sydämensä tulella -
ujo, mutta kiihkeä tallirenki -
suuteli upeaa, muistinsa menettänyttä blondia.
Hän oli miehen kohtalo.
Katso nyt, mitä sait minut tekemään.
Hemmetin Sam!
Mies ei vain tiennyt sitä vielä.