LUIN YHTÄ LEHTIJUTTUA
Luin yhtä lehtijuttua, eli katsoin siis TV:tä.
Onnelliseksi voi tulla miettimällä, mitä asioita elämässään -
ei voi hallita ja sitten ottamalla niiden hallinnan, vaikka henki menisi.
Ehkä se ei ollut jutun opetus. Pujottelin kanavilla.
- Mihin jäitte Toddin kanssa? - Emme minnekään.
Sillä hän oli se joka jätti. Hän ryntäsi sisälle, suuteli minua,
- huusi minulle ja jätti minut. - Yksi tyyppi huusi kerran minulle -
suudeltuaan minua, ja hammasrautani jäivät kiinni hänen purukumiinsa.
Hän oli huono terapeutti.
Mitä se mahtoi tarkoittaa? Miksi hän teki niin?
En saanut viime yönä unta sen vuoksi. Ei varmaan hänkään.
Ehkä hän makasi Chloen kanssa rauhoittuakseen.
Loistavaa. Kiva, että saatoin olla avuksi.
- Newly. - Hra Chapman.
Minun sydämeni ei enää kestä tätä. Nyt riitti.
Tiedätkö mitä? En aio enää koskaan välittää kenestäkään.
- Se on koira. - Mitä?
Ei rakkautta voi hallita.
Kun sain ekan nöffini, Nöffi Gingrichin,
en vienyt sitä koskaan ulos. Pelkäsin, että se pääsee irti ja karkaa.
Se oli onneton. Koirien pitää päästä ulos juoksentelemaan ja likaantumaan.
Syömään naapurin tulppaanit. Se on koiran luonto.
- Luonto ja tikanpoika? - Anna sydämesi olla koira.
- Isä oli raivona niistä tulppaaneista. - Soita, kun olet jutellut Toddille.
Haluan tuon sinun ystäväsi. Hoida homma.
Mitä?
Haluatko pyytää Denan ulos?
- Onko siinä ongelmia? - Vaikka kuinka.
- Tiedätkö, mitä tein aamulla? - En.
Kirjoitin viimeisen elatusmaksushekin ex-vaimolleni.
Juhlapäivä, niin kuin se, kun isäni suostui sovintoon oikeudessa.
Mutta sillä hetkellä, kun muste oli kuivaa, tajusin,
että se oli viimeinen ihmiskontaktini.
Kuulin, mitä ystäväsi sanoi rakkaudesta.
Juuri sitä asennetta kaipaan elämääni. Sydämeni ei ole koira.
- Tai haluaisin sen olevan koira. - Tiedätkö mitä?
Koirat ovat vaikeita.
Ne vetävät aina takamustaan lattiaan...
Mitä tarkoitat? Et siis suostu?
Muut saavat olla onnellisia, minä en?
- En ole filosofi... - Tiedätkö mitä? Mene ostarille.
- Älä ilkeile. Vaikka olenkin nainen... - Se ostariprojektisi.
- Mikä? - Se pieni 200 miljoonan työsi?
Töiden aloitus tänään?
Ostariprojektini.
Aivan. Luulin, että sanoit "luostariprojekti".
Minä en tee niitä.
Chapman alkoi puhua minulle tunteistaan.
Ihan kuin leivänpaahdin olisi alkanut puhua ilmoista.
Hän haluaa, että järjestän hänet yhteen Denan kanssa.
- Tee se! - Mitä? Enkä.
Tee se! Paras ystävämme tapailee pomoa, hän on meidän äänitorvemme.
Mainitsemme asioita, joita haluamme ja pam,
meillä on takapuoleen mukautuvat nahkaiset työtuolit.
En ala parittaa Denaa. Ei ihmistä voi käyttää hyväkseen.
Mistä saakka hän on sinun paras ystäväsi?
Kuka nousi keskellä yötä hakemaan hänet,
kun hänen autostaan loppui viime kuussa bensa?
Minä.
Ja yhtäkkiä muistat kaiken. Sattuipa somasti.
Huomenta, neiti Newly. Tässä kypärä ja lapio.
Saanko kypärän? Voitko kuvitella, että tämä kaikki on minun,
- että minä tein tämän? - Hän se on! Hän teki tämän!
- Keitä he ovat? - Mielenosoittajia.
- Mitä he vastustavat? - Perhosten tappaja!
Niinpä.
Sanon juridisena neuvonantajana,
että jos rakennatte, tulee vaikeuksia. Raportissa sanotaan,
että tämä on erään uhanalaisen sinisen perhoslajin elinympäristö.
- Vanhemmuusoppaat, golf, Ohio. - Mitä sinä teet?
Listaan asioita, joista en piittaa tuon taivaallista.
Olen murhaaja. Käsissäni on perhosten verta!
Ei niillä taida olla verta. Ne ovat kuin lintuja.
Tämäkö on perintöni? Ei, ei, ei. En ole enää tällainen.
Minun on pyydettävä Chapmania perumaan tämä.
Sinun on vain keksittävä, miten maksaa takaisin se 200 miljoonaa.
Ehkä kakkumyyjäisillä.
On olemassa jokin keino vaikuttaa häneen. Pakko olla.
Tiedätkö, kenen pitäisi käydä enemmän treffeillä? Sinun.
- Mitä? - Tarvitset jonkun miehen.
En tiedä. Deittailu on minulle vaarallista.
Etenen liian nopeasti, ja minun käy huonosti.
Olen kuin varpunen, joka lentää samaan ikkunaan taas ja taas -
ja taas ja taas ja taas...
Kuka se siinä?
Hra Chapman! Mikä yllätys! Mitä kuuluu?
Dena, muistatko hra Chapmanin? Chasen?
- Päivää. - Päivää itsellesi.
- Katse ylös. - Aivan.
Aivan.
HALLINNAN SAAMINEN
Millainen Chapman oli sen jälkeen, kun lähdin?
Oikein kiva. Sanoit, että hän on ääliö.
Minäkö? En.
Muistan, kun sanoit: "Hän on ääliö. Hän on oikea superääliö."
En. Hän on loistava.
Samaa mieltä. Taidan tavata hänet toistekin.
- Kenet? - Kenet, kenet? Kaikuuko täällä?
Ehkä nähdään toimistolla tänään. Hän pyysi minua sinne lounaalla.
Mutta...
Se ei ole sama asia.
- Sanoit, että ystäviä ei käytetä. - Ei tuolien takia.
Jos haluat pepputuolin, saat ostaa sen itse.
Tämä on ainoa tapa pelastaa eläinlaji.
Teen tämän, koska välitän maailmasta.
Sam, katso. Todd.
Voi luoja. Nyt mentiin. Ensimmäinen keskustelu suukon jälkeen.
Omituinen tunne. Jos me suutelemme uudestaan? Haisenko kahvilta?
- Haiset. - Tarvitsen pastillin.
- Eli sinä ja Chapman? - Niin. Se on jännä juttu.
- Mikä nyt? - Selkä vain.
Joudun istumaan töissä surkealla tuolilla.
- No, mutta hei. - Hei. Mitä kuuluu?
Hyvää. Ihan hyvää.
Sinulla näyttää olevan lehti.
Onko elämässäsi mitään uutta?
On. Isoja asioita.
Niinkö? Miten isoja?
Pääsin tähän lehteen freelanceriksi. Katso, ensimmäinen kuvani.
Soitan äidilleni.
Ja kerrot, että olet robotti?
- Minne olet menossa? - Ulos Denan kanssa.
Me teemme topiaareja. En tiedä muuta.
Menetkö Klip-klip-hurraahan? Et lähtenyt minun kanssani.
- Ehkä se on kivempaa Denan kanssa. - Ei ole, usko pois.
Se on pitkä tarina. Koetan mielistellä Denaa...
Tehdä Denalle mieluisia asioita,
ja hän antaa Chapmanille tämän päästä tehdyn topiaarin.
Tai ei se ole pitkä tarina, koska siinä se oli.
Ensin Funk, nyt Chapman. Kaksi pomoa, jotka päästit käsistäsi.
Miten köyhää miestä suostut tapailemaan?
- Tuo aihe ei ole sopiva. - Miksi?
Mikä hätänä, kultaseni?
- Suutelin Toddia yhtenä iltana. - Niinpä tietenkin.
Hänhän tienaa 800 dollaria vuodessa.
Ei, vaan näin hänet tänään, ja hän oli niin kuin mitään ei olisi ollutkaan.
- Enkä ei ollutkaan. - Se tapahtui.
- Ehkä kuvittelit kaiken. - En kuvitellut suudelmaa.
Sait vakavan päävamman.
Uskomatonta, että halusitte tulla tänne.
- Et yleensä halua. - Ainahan minä olen halunnut.
En vain uskonut, että mahdumme mukaan.
Katso, mitä tein.
Hirvenpää.
Ei, vaan perhonen!
Mistä tulikin mieleen, että olenko kertonut siitä ostariprojektistani?
Hei, Deens. Tiesitkö, että ergonominen työtuoli tuo 10 vuotta ikää lisää?
Tiesitkö, että sininen perhonen lisääntyy vain kahdesti vuodessa?
- Huonosta tuolista saa skolioosin. - Nämä perhoset elävät vain -
- villeissä lupiineissa. Hullua. - Mummollani on kyttyrä.
- Pelasta perhoset! - Mitä tämä tarkoittaa?
Olen poissa tolaltani. Se ostariprojekti pyyhkäisee pois -
kokonaisen eläinlajin maapallolta,
mutta kerro ihmeessä lisää mummosi kyttyrästä.
- Sehän on kauheaa. - Se oli iso kyttyrä.
Niin on.
En keksi tapaa, miten puhuisin siitä Chapmanille.
Niin, enpä tiedä. Ehkäpä minä voisin puhua siitä hänelle.
Siinä on ajatusta. Jos se siis sopii sinulle.
- Ihan miten vain. - Hei!
En ole teidän kanssanne, ihan muuten vain.
Tämä on vapaa maa.
Kiva hirvi.
Kas, päivää.
- Hyvää huomenta. - Hyvää huomenta.
- Kuinkas sinä voit? - Sait uuden tuolin. Näen sen kyllä.
- Miltä tuntuu? - Tekee kipeää. Haluatko sen?
- Menen cappuccino-koneelle. - En. Kiitos, Dena.
Katsotaan, mitä minä voitin.
Minun piti vain piipahtaa...
Sinulla on...
Sinulla on tuossa...
Mitä tuosta. Puhuitko hänelle siitä ostariprojektista?
Puhuin hyvinkin.
Kiitos, kiitos.
Hänellä oli hyviä näkökohtia.
Se projekti tuo rahaa köyhälle alueelle,
luo työpaikkoja ja lisää myyntiä.
- Hän sai minut puolelleen. - Eli se siis...
- Onko projekti voimassa? - On.
Anna tulla: pitääkö hän minusta vai mitä?
Katso, mitä löysin.
Tässä on ostarin vanhoja piirustuksia.
Alkuvaiheen suunnitelmissa ei tarvitse tappaa perhosia.
Jos voin viivyttää Chapmania... Voitko lopettaa?
- Anteeksi, teen tässä cappuccinoa. - Aivan.
Sait cappuccino-koneesi. Kiva, että sinä olet tyytyväinen.
Minun maailmassani puskutraktorit tappavat perhoset maanantaina.
Eli minun on löydettävä keino, jolla saan...
Jolla saan Chapmanin keskeyttämään projektin, että voin...
Nyt sinä vain leikit sillä.
Hei, hra Chapman!
Juuri oikea mies. Löysin juuri...
- Mitä Dena sanoo minusta? - ...vaihtoehtoisen suunnitelman.
- En tiedä. Emme me puhu... - Taatusti puhutte.
Juttu on niin, että pidän hänestä.
Kirjoitin hänelle runon. Haluatko kuulla? Näin se menee.
"Olen kuin rinteessä kaltevassa, jalat tutisten, hiljaa mutisten..."
- Tämä on vähän noloa. - Mitä voisin ostaa hänelle?
Naisethan pitävät sukista? Se oli yhdessä näytelmässä.
Asia on näin.
Pelkään, että käyn päälle liian voimakkaasti.
Istuimme eilen illalla sohvalla, ja käteni taisi hieman vaellella,
mutta ihan vahingossa. Yritin kaivaa kolikkoa.
Seis!
Sillä ehkä teetkin niin.
Ehkä... Mitä?
Käyt päälle liian voimakkaasti.
Dena toimii aina samalla tavoin.
Kun hän tuntee itsensä ahdistetuksi, hän pakenee.
Ahdistanko häntä?
Mistä saisin tietää? Voitko kysyä?
Voi olla.
Mutta olet palveluksen velkaa, herraseni.
Ahdistan häntä? Niinkö hän sanoi?
Minun piti mennä katsomaan hänen bändinsä esitystä, sinun myös.
Se olisi ollut mukavaa. Mutta peräänny nyt vähäsen.
Tiedätkö? Esitä vähän viileää.
Minähän sanoin, että näin tässä käy. Etenen liian nopeasti.
Ei olisi pitänyt antaa hänelle mukia, jossa oli kuvani.
Olit oikeassa. Älä kiinny. Älä ikinä kiinny.
Tämä on se ikkunajuttu. Taas ja taas ja taas ja taas...
Ei, ei, ei. Kuuntele nyt vain.
Voin auttaa sinua. Sinun on tehtävä juuri niin kuin sanon.
Nyt hän ei edes soita takaisin,
eikä tullut katsomaan bändiäni,
ja minä soitin lehmänkelloa Sister Christianissa.
Vaikea laulu.
Tilanne on pahempi kuin luulin.
Hänen vanha poikaystävänsä tuli kaupunkiin.
Mitä? Ei! Ei! Mokasin koko jutun.
En voi menettää häntä. Kaipaan hänen sormiaan.
- Sitä, miltä hänen ihonsa maistui. - Tuota...
- Auta minua saamaan hänet takaisin. - En halua sekaantua.
- Teen mitä vain. - Lykkää ostariprojektia.
Arvasin, että sanot noin. Selvä.
Hei, Dena? Se toimi. Kyllä. Voi luoja. On.
Hänellä on kauhea ikävä sinua. Voit vastata, kun hän soittaa.
Heippa.
Olet oikein sievä. Mutta jos menetän tämän takia ystäväni,
teen sinusta ja sukulaisistasi tuulikellon.
Paikka, jossa tapasimme. Rakastan sitä, että toit minut tänne.
Pidän siitä. Pidän siitä. Pidän siitä.
- Se menettelee. - Niin. Rikospaikka.
- Näetkö mitään, mistä pidät? - Ihan sama.
- Kaikki käy. - Ihanko totta?
Minä otan salaatin. No niin. Kuka se mies on?
- Mitä? - Sam kielsi sanomasta mitään.
Ikävä kyllä en ole kovin "siisti" minkään asian suhteen,
mutta olen ihminen. Jos minua haavoittaa, vuodan verta.
Ihan pienimmistäkin haavoista. Vereni ei hyydy kovin hyvin,
- joten pieninkin haava... - Mistä sinä puhut?
Tullaan! Tullaan! Johan nyt!
Häpeäisit!
Moni keskusteluni alkaa näin.
Myit sydämeni työsi vuoksi?
Minun pitäisi olla ystäväsi, ja käytit sitä hyväksesi.
Halusitko oikeasti edes tehdä mitään topiaareja?
Voisimme pohtia koko yön sitä, kuka teki mitä ja kenelle -
- ja miksi... - Ei tarvitse sanoa syytä.
Teit sen, koska pystyit siihen.
Olen iloinen, että minulla on yksi ystävä, johon voin luottaa.
Tule, Andrea, Chase vie meidät karaokeen.
Karaokeenko? Jee!
Ja Sam. Chase sanoo, että puskutraktorit aloittavat aamulla.
Aivan.
Karaokea pomon kanssa.
Se olisit voinut olla sinä.
HALLINNAN SAAMINEN TAKAISIN
Minä taisin aloittaa kaiken tämän,
joten olen täällä antamassa perhosille äänen.
Tai ehkä niillä on ääni. En tiedä.
Jos niillä on, se on jotain oikein pientä, kuten "auttakaa meitä".
"Me olemme täällä!"
En tiedä.
Mutta nyt olemme täällä, eikä kukaan poistu paikalta -
ennen kuin perhoset ovat turvassa! Kyllä!
Paitsi sinä. Ja sinä myös.
Hei! Odottakaa hetki! Minne te menette? Odottakaa!
Käytävän värimaailma ja tämän makuuhuoneen?
Käytin sitä seiniin ja panelointiin. Pidätkö siitä?
Lausutaanko se "paneeli"?
- En tiedä, mikä sen nimi on. - Itse asiassa luulin...
Mitä? Mitä?
Nuo.
- Älä niistä välitä. - Ihanko totta?
Ne tuijottavat minua.
- Eivät ne näe mitään. - Se ei ole seksikästä.
En pysty tähän.
Jos avaan telkkarin, ne nukahtavat heti.
AIKAISEMMIN TÄNÄÄN
"Luonto on roskatankki" sanoo Chapman ja Funkki!
Saan luultavasti potkut.
- En väitä, sillä tiedättekö mitä? - Se on Sam.
Ei voi pysyä puhtaana, jos tekee likaisia hommia.
Olen antanut tämän liata ystävyyssuhteeni.
Tiedätkö, että kirjoitin sinulle eroottisen runon...
Kun löytää jotain -
kaunista ja herkkää tästä maailmasta,
sitä on suojeltava.
Sitä ei pidä käyttää hyväkseen ja viskata sivuun...
...vain, koska pystyy siihen.
Saat anteeksi, Sam.
- Koirat ovat jo unessa, joten... - Minä sanoin "hys"!
Näinkö me pidämme huolta siivistämme?
Tämähän on vain puskutraktorin kauha,
mutta se kertoo vähän siitä, miten sinut kasvatettiin.
- Miksi olet täällä? - Sinusta puhutaan kaikissa uutisissa.
Avasin TV:n nähdäkseni, mitä vaaroja kotinurkilla piilee,
- ja siellä olit sinä. - Miltä näytin?
Näytit luonnolliselta.
Ihan kuin se sopisi sinulle paremmin.
- Paremmin kuin mikä? - Kuin oma työsi.
Kun näin sinut TV:ssä tekemässä tätä,
tunsin ylpeyden tulvahduksen.
En tunnistanut tunnetta ensin, viime kerrasta on aikaa.
Ajattelin, että olin ehkä syönyt pilaantunutta kermaviiliä.
Mutta olen ylpeä sinusta.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Huivista myös, sillä täällä alkoi olla vähän viileää.
Ei se ole kylmää vastaan. Kaulasi näytti TV:ssä vähän löysältä.
Voi luoja.
Voi luoja. Nyt se alkaa.
Nyt se alkaa. Äiti? Äiti.
Äiti.
Äiti! Herää, herää, herää!
Minä teen sen! Tässä on uusi minä.
Uusi minä. Nousen puolustamaan jotain. Vaikutan elämään -
tämän puskutraktorin edessä.
Mitä? Hei, kuule! Mitä?
Voi hitsi.
Kultaseni? Pane huivi kaulaan.
Vaikeinta uudessa elämässä ja siinä, että koettaa muuttua -
on sen selvittäminen, mitkä asiat ovat hallittavissa -
ja mitkä eivät.
Kerrohan, Frank.
Minun pitää tavata Todd. Onko Chloe siellä vai ei?
Otin juuri loparit töistä -
ja voin odottaa tässä koko päivän.
Mitä tuo muka on? Minä odotan tässä joka päivä.
Jalkoihin sattuu.
Sinä! Seis!
Näet minut. En ole näkymätön.
Kuule...
Anteeksi, että lähdin sillä tavoin viimeksi. Menin paniikkiin.
Ei se lehden kuva ollut minun. En ole töissä siellä.
Ei olisi pitänyt suudella sinua, sillä olen Chloen kanssa,
ja minun on annettava suhteelle mahdollisuus, joten...
Unettomia öitä vaan!
Se on todella vaikeinta, että kaikista yrityksistämme huolimatta -
joidenkin asioiden ei ole määrä tapahtua. Kun taas ne, joiden on...
...ne vain näyttävät tapahtuvan.
Hei, pikkuinen.
Aivan. Parempi vähän kauempaa. Paljon parempi.