Tidsrejse, det lyder så science fiction-agtigt -
- men vi rejser vel gennem tiden hver dag.
Et barndomsminde kan trække en ind i fortiden.
Et ønske kan skyde en ud i fremtiden.
Det allersværeste er faktisk at holde sig i nutiden -
- at være til stede i nuet.
Jeg vil hjem nu.
Slap af, det skal nok gå.
Mor, en hjernelæge ringer ikke og siger, han må se en -
- hvis der ikke er noget alvorligt galt.
Du dør ikke. Du er ikke varm.
Hvis jeg går i koma igen, så træk ikke stikket ud af noget.
Ikke en maskine, ikke en radio, ingenting.
- Der er min yndlingspatient. - Hej.
Brænder dine ører?
Ja, de er ligesom ... Det gør de. Måske. Er det slemt?
Nej, nej. Det betyder bare, folk snakker om dig.
Grunden til, jeg har bedt dig komme ...
Det er mærkeligt uden de ugentlige aftaler.
De var som små stævnemøder.
Doktor, gider du lige? Er hun ved at dø eller ej?
Nej, nej. Vi vil have hende med i et klinisk forsøg.
Vi får snart godkendt et nyt stof, der kan hjælpe folk med hukommelsestab.
Er det bare det?
Du kunne have sagt det på telefonsvareren.
Det gjorde han. Det glemte jeg.
Det er den side af hjernen, hvor hukommelsen sidder.
Det er en meget speciel undersøgelse.
Jeg er åbenbart en af meget få -
- velfungerende amnesipatienter her i landet.
Ja, sagde pigen, der havde sorte sko og brune bukser på.
Nogle gange gik Einstein ud nøgen.
Hvor meget får du for det?
En fyr i Texas fik 25.000 for at få sin fod skåret af og sat på igen.
- Jeg ville gøre det for 13.500. - Det handler ikke om penge.
Jeg vil bare hjælpe folk. Og jeg vil vide, jeg hjalp folk.
Og folk må gerne vide, jeg hjælper dem.
Nævnte jeg, de måske kalder den Newly Rapporten?
- Hvordan føles det? - Ikke som noget lige nu -
- jeg tog pillen for en time siden. - Måske fik du placebo.
Nej. Jeg vil ikke være den, der får placebo.
Du skulle ikke kunne huske noget ...
Hvad græder du for? Du skræmte livet af mig.
- Nej, ikke et placebo. - Du havde et.
Hvad var det? Var det om mig?
Nej. Det var bare nogle børn og balloner og den slags. Rigtig dejligt.
Jeg skal skrive det ned.
- Gratis notesbog. Gevinst. - Ja.
- Sam. - Ja.
Ham, vi hader, holder parkeret derovre.
Nå, okay. Ham her har nok også gjort noget.
Nå da da.
De kommer lidt hurtigt, så jeg vil gå hjem og lægge mig.
- Okay, god bedring. - Tak. Hej med jer.
Den stakkels fugl.
Jamen, goddag.
Selv goddag.
Hvem tilhører du?
- De tilhører mig. - De er mine.
De er mine, mine, mine. Jeg elsker dem.
Heldige hunde. I har to mødre, der slås om jer.
Han tror, vi er et par. Hvor sjovt.
- Det er ikke sjovt. - Det er da lidt sjovt.
Du kan være moder, så er jeg mor.
Jeg vil ikke forvirre dem.
- Hej, Frank. - Miss Newly.
Godmorgen. Jeg er Frank, den nye dørmand.
Det er en fornøjelse at møde Dem.
Jeg har brug for følgende: Hold døren for mig, skaf mig en taxi -
- og ingen fyre, der sender blomster, så smid dem ud.
Gør du det, Hank, kan du beholde dit job.
Ja, miss Newly.
Undskyld, Frank.
- Hej. - Hej.
- Hvad er der galt? - Jeg var heldig.
Jeg skal være med i en undersøgelse om hukommelsestab.
- Du har vilde øjne. Hører det med? - Jeg ved det ikke.
Kan du være alene?
For jeg skulle ud og se på en lejlighed.
Hvad med den fra i går?
- Den havde udsigt. - Den lugtede.
Der var et gedehoved i køleskabet.
- Og en anden kom først. - Bedre held i dag.
For din skyld.
Jeg ved, det har været mærkeligt at bo her for dig.
Og mig.
For os.
Mest for dig.
Og mig.
- Jeg giver dig besked. - Okay.
Farvel.
Jeg er der næsten. Jeg er der næsten.
Okay, jeg er der næsten.
Jeg er der næsten.
Mor, må jeg komme hjem i aften?
Hvornår slutter dit middagsselskab?
Værsgo, så er alt klart til natten.
- Din notesbog og dine piller. - Tak.
Og en bølgemaskine.
Jeg gav din far den i fødselsdagsgave, men så skulle han hele tiden tisse.
Undskyld, jeg reagerer sådan.
De minder er bare så levende, som at træde ud fra fortovskanten -
- og jeg græd af en eller anden grund, og bremserne var ...
Jeg havde en meget grøn jakke på.
Det var nok held i uheld. Den jakke klædte dig slet ikke.
Nå, men måske skummer jeg bare de dårlige fra overfladen -
- så jeg kan komme ned til de gode.
Ligesom skindet oven på budding -
- og nedenunder er der lækker chokolade.
Der er minder, jeg gerne vil se igen. Som den sommer før jeg fik dig.
Ja, tak.
Mor.
Jeg havde en flot krop den sommer.
Okay. Men ved du hvad?
Du skal ikke komme her og græde, når du kommer her og græder.
Okay. Godnat. Sov godt.
Pillen virker allerede. Todd har ringet.
Han har fået en ny lejlighed.
Virkelig? Har han fundet en lejlighed?
- Det var da det, du ville. - Ja. Men tænk, at han gjorde det.
Det ligner bare ikke Todd.
- Sødt. - Du ser godt ud.
- Tak. - Har du et særligt sted i tankerne?
Ja, der er et dejligt sted lige ved I-90 motorvejen.
I-90. Vent.
Er vores første date, at jeg kører dig i lufthavnen?
Vi har tre timer. Du er heldig, det er tåget i New York.
Hvad laver du?
Der må være mænd, der finder sig i den slags, siden du prøver.
Hav en god aften.
Vær nu ikke en nar.
At du ikke kører en pige i lufthavnen -
- siger noget om dine manerer.
Tænk, Todd ikke har ringet.
Hvem tror han, han er? Det er mig, der ikke ringer til ham.
Og hvad så? Glem ham.
Du har ret. Det er slut.
- Vil du med op i baren? - Og hans bil.
Jeg blev afvist af en fyr, hvis vinduer har lynlås.
Ham der ejer en jet, to bygninger og tre senatorer.
Jeg undskyldte næsten, og han ignorerer mig?
Nej, nej, nej.
Han får ikke lov til at vælge.
Goddag, Todd.
Dig.
Jeg troede, det var en børnefødselsdag.
Hvad skulle jeg gøre? Du ringer jo ikke tilbage.
Jeg burde have fanget det, da jeg så bygningen.
Du er mrs. Butterworth.
Ja, jeg kender ikke nogen, der hedder "mrs". Og hvad så?
Du kan tage billeder af mig nu.
Nøgen eller noget, jeg er meget samarbejdsvillig.
- Hvad? - Du gjorde meget -
- for at få mig herhen. Du kan lide mig.
- Klap i. - Det kan du.
Tag noget tøj på, så går vi ud og spiser.
Har du aldrig gjort det i den rækkefølge?
Nar.
Lad mig lige tage nogle jeans på.
Dårlig nat?
Forfærdelig.
Hele natten lang, flere slemme ting, jeg har gjort.
Slemt, slemt, slemt, og så skulle jeg tisse -
- mere slemt og slemt, tisse -
- slukkede den bølgemaskine og bare slemt.
- Montpelier. - Hvad?
Vermonts hovedstad. Jeg kan aldrig huske den.
De piller er geniale.
Ja, de er som en fest i mit hoved.
Du ved, hvad du gør ved mig i den nederdel.
Hun laver bare sjov.
Hold op. Hvorfor gør du det?
Fordi du hader, at folk tror, du er lesbisk.
Ikke at jeg er lesbisk, det er, hvis de tror, vi er et par.
- Bliv ikke fornærmet. - Hvorfor dog ikke?
Hvis jeg var lesbisk, ville jeg vælge en anden.
- Hvem? - Det har jeg ikke tænkt på.
Som for eksempel.
Aner det ikke. Carol fra Løn.
Du ville aldrig kunne få lækre lesbiske Carol fra Løn.
Jeg kan få, hvem jeg vil. Jeg er den lækreste lesbiske, der ikke er lesbisk.
Jeg kan ikke meget længere.
Jeg vil gerne hjælpe folk, men ... Jeg føler mig som en taber.
Hør her, skat.
Jeg læste en artikel ...
Gud, det var for fem år siden. Jeg er et geni.
Nå, men altså, om hvordan sindet beskytter os -
- og kun lader os huske, hvad vi kan klare.
Så hvis du husker virkelig slemme ting om dig selv -
- så tænk på, hvor frygteligt det, du ikke husker, er.
Ja. Nu har jeg det meget bedre.
Tak, hvor dejligt.
- Hallo. - Samantha.
Det er rart at høre din stemme.
Hvordan gik det i nat?
Jeg havde det faktisk meget svært.
De piller er noget særligt.
Ja, er de ikke?
Hvorfor smider du dem ikke bare ud? Væk med dem.
Ja, hvis du er sikker.
Firmaet aflyser forsøget.
Ikke noget særligt, bare nogle få, der melder om små bivirkninger.
Det var dog forfærdeligt.
Så må jeg nok bare hjælpe folk en anden gang.
Jeg har det også forfærdeligt.
Måske kunne vi lave vores eget minde.
Ja, okay, farvel.
Farvel.
Hvad var det?
Nej. Hvad var det?
Nej, det var et godt minde.
Jeg må have en pille mere. Åh, nej.
Jeg skal bare have én pille mere. Du må skaffe noget til mig.
- Samantha, der er ikke flere piller. - Sig det ikke.
Jeg må have et fix. Jeg må have et brag.
Du finder vist på ny slang.
Jeg skal bare bruge én mere, okay?
Jeg begyndte at få stykker af det her rigtig rare minde om ...
- Åh, nej. - Om os?
- Var det os? - Nej.
Hvad sker der?
- Mister jeg mine minder nu? - Nej.
Det er en sjov historie. Jo. Men kun de nye minder, stoffet fremkalder.
Så alle de nye minder, jeg har, vil bare forsvinde for evigt?
Når stoffet er ude af systemet.
Men hvis forsøget ændrer sig, ringer jeg til dig.
- Jeg vil gerne ringe alligevel ... - Det var vigtigt. Jeg må vide det.
- Kom her. - Hvad? Tak.
Nå, sådan ...
Jeg må løbe. Jeg har tusind møder.
- Vi ses, okay? - Okay.
- Farvel. - Farvel.
- Hvad nu? - Jeg slipper ikke -
- før du giver mig et knus. - Du er sådan en tøs.
Her.
Nej. Se dine skuldre.
De er helt heroppe. Sænk dem.
Sænk dem mere.
Sådan der.
Jeg hader dig.
Jeg havde et mere. Om Todd.
Todd.
Men det forsvinder bare, ikke?
Nej? Vi kan gøre det senere.
Carol.
- Hov, stop. - Dena, hej.
Hej, jeg kommer med frokost til Chase og holder lidt øje.
Hans nye assistent lyder lidt for pæn i telefonen.
Folk siger, jeg har en smuk telefonstemme.
Joan Didion. Jeg elsker hende.
- Andrea Belladonna. - Også mig.
Jeg har lige læst "Slouching Towards Bethlehem" -
- og nu læser jeg "Play It As It Lays".
Jeg elsker din bluse.
Min er ret stram.
Den går hele tiden op. Se, den er gået op.
- Okay. - Det virkede tre gange til julefesten.
De her virker. De virker.
- Hej, det er Sam. - Og Todd.
- Hvad laver du? - Jeg bor her. Mit navn skal med.
- Nej, det er ikke aftalen. - Vores telefonsvarer.
Gudfader, hvorfor stempler du ikke "Todds ejendom" på min røv?
Eller endnu bedre, hvorfor absorberer du mig ikke som en ond tvilling.
Hvad?
Hvad? Har du ikke betalt elregningen?
Jeg bad dig gøre én ting.
Hvad nu? Rejs dig op.
Sam.
Han friede.
Glem det. Tingene er gode, som de er.
- Ja, det er derfor, jeg vil have mere. - Vi bor sammen, Todd.
Det er mere, end jeg har givet nogen. Du burde sige tak.
Det burde være en takkering.
Du skubber mig væk, fordi du er bange.
- Fortæl mig ikke, hvad jeg føler. - Jeg elsker dig.
Så ville du ikke gøre det her.
Du har ret, glem det.
Stor fejl.
Så. Det er aldrig sket. Er det bedre?
Skal jeg nu have det skidt med det?
Hav det, som du vil, Sam, det har du jo altid.
Farvel.
Flot. Meget romantisk.
Giv mig en kuglepen.
- Jeg har ingen. - Du må have en.
- Tag en læbestift.
Åh, gud, det var mig.
Jeg var bangebuksen, og nu skubber jeg ham væk igen.
Jeg må standse ham.
Er det mandarin? Den er pæn.
- Behold den. - Tak. Okay.
Hej, Todd, det er mig. Tag den nu.
Jeg er på vej tilbage til lejligheden.
Jeg husker, at du friede, så gå ikke, vi må tale sammen.
Friede, friede, friede.
Tal ikke til mig, Frank. Friede.
Altid mit første valg.
Jeg har prøvet. Jeg gjorde alt, og det er ikke nok.
Du skal ikke vælge, hvornår vi slår op.
Det har jeg lige gjort.
Ja, jeg klippede det bare af.
Todd elskede mit lange hår, så kan han lære det.
Hej. Hør her ...
Sagde din mor, jeg har fundet et sted?
- Hør her. - Det er småt og mørkt -
- men der er nul gedehoveder, og det er rart.
Vi må tale sammen.
Du skal bare vide, at jeg er så ked af, at jeg ...
At jeg hvad?
Det står her. Af fri ...
"Fri ..."
Det er tværet ud.
Frihe ... Siger det dig noget?
Vent lidt, der er en besked.
Hej, Todd, det er mig. Tag den nu. Jeg er på vej ...
Nu er du her, hvad så?
- Det er væk. - Det kommer nok tilbage.
Nej, det gør ej.
Måske var det ikke noget.
Nå, hej.
Jeg læser lige lidt Didion som sædvanlig.
Ikke noget som et skarpt og bidende syn på -
- ægteskab i det 21. århundrede, siger New York ... jeg.
- Hvorfor følger du efter mig? - Det gør jeg da ikke.
Du ringer og lægger røret på.
- Dit lokalnummer står på telefonen. - Gør det?
Jeg ringer til alle for at sige hej. Hvorfor kan du ikke lide mig?
Hvad?
- Kys mig. Kys mig. Gør det nu. - Så er det nok.
Du kommer til møde med personaleafdelingen.
- Nej. - Vent. Vent, Carol.
Vær nu ikke for hård ved hende.
Hun er ikke rask. Det ved vi vist begge to.
Hvis du ved, hvad jeg mener.
For din skyld.
Okay.
Hvorfor er hun ikke tiltrukket af mig? Hun er dum. Jeg hader hende.
Måske er hun ikke til et pænt ydre.
Måske kan hun ikke lide dig -
- for den du er.
- Tror du? - Andrea -
- livet har tendens til at udligne ting -
- og pæn udenpå får ofte ikke lov til at være pæn indeni.
Og Andrea, du er meget, meget pæn udenpå.
Tak.
Der lå en besked. Jeg fik ikke lejligheden.
Det var afgjort. Det var et usselt sted, men det var mit.
Ved du hvad -
- du kunne altid blive her.
- Hvad? - Indtil du finder, hvad du vil have.
Hvornår har vi gået op i, hvad jeg ville?
Jeg ved det. Jeg kan bare ikke helt forklare det.
Men når jeg læser mine notater -
- slutter det hele med "Slem ved Todd" eller "Undskyld over for Todd" -
- eller "Køb en ny fugl til Todd".
Så var det dig.
Jeg ville få det bedre, hvis jeg kunne gøre det godt igen.
Så det er en tjeneste.
Hvis det er i orden.
- Ingen husleje så? - Det er ikke velgørenhed.
Men vi er bare venner, ikke?
Ja, selvfølgelig. Bare som venner.
Eller ikke venner, hvis du ikke vil det.
Vi kunne bare være bofæller.
Nej, nej. Venner ville være rart.
For måske bliver huslejen forsinket, og det vil en bofælle nok ikke forstå.
At navigere gennem minder er en vild tur.
Måske er det sandt, at sindet, som en klog rejsende -
- ved, hvor det er sikkert at tage hen, og hvor det ikke er.
I det mindste indtil tiden er inde.