Aikamatkustus kuulostaa tieteiskirjallisuudelta,
mutta tavallaan se on arkipäiväistä.
Lapsuusmuisto vie takaisin menneisyyteen.
Toive voi lähettää tulevaisuuteen.
Vaikeinta on pitää kiinni nykyisyydestä.
- Haluan mennä kotiin. - Rauhoitu nyt.
Aivotohtori kutsuu luokseen vain, jos jokin on pahasti vialla.
Ei sinulla ole edes kuumetta.
Jos vajoan taas koomaan, älä sammuta mitään laitteita.
Älä edes radiota.
Siinä suosikkipotilaani onkin. Korviasi varmaan kuumottaa.
Tavallaan. Onko se huono juttu?
Tarkoitin vain, että sinusta puhutaan.
Kutsuin sinut tänne...
Outoa, ettemme enää tapaa viikoittain.
- Se tuntui deittailulta. - Kerro jo, kuoleeko hän?
Ei suinkaan. Haluamme hänet kliinisiin kokeisiin.
Testaamme uutta lääkettä, joka auttaa muistinmenetyksessä.
Oliko siinä kaikki? Olisit voinut kertoa niin viestissäsi.
Niin hän kertoikin. Unohdin.
Muisti on tällä puolella aivoja. Koehenkilöitä on vaikea saada.
Hyvin toimivia amnesiapotilaita on vain muutama USA:ssa.
Sanoo tyttö, jolla on mustat kengät ja ruskeat housut.
- Einstein lähti joskus kotoa alasti. - Paljonko saat liksaa?
Eräs teksasilainen sai 25 tonnia jalan väliaikaisesta amputaatiosta.
- Tekisin niin puoleen hintaan. - Kyse ei ole rahasta.
Haluan tietää auttaneeni ihmisiä ja ihmisten tietävän sen.
Tutkimusta saatetaan kutsua Newly-raportiksi.
- Miltä se tuntuu? - Ei miltään.
- Otin pillerin tunti sitten. - Ehkä sait lumelääkettä.
En halua lumelääkettä.
Mitä sinä itket? Minä tässä säikähdin.
- En saanut lumelääkettä. - Näitkö muiston minusta?
Muistossa oli lapsi ja ilmapalloja. Se oli tosi mukava.
Tohtori Andy käski kirjata muistot. Sain ilmaisen muistikirjan.
Sam, vihaamamme tyypin auto on tuolla.
No, kyllä tämäkin on jotain pahaa tehnyt.
Vai sellaista. Aika vahvaa kamaa. Taidan mennä makuulle.
- Paranemista. - Kiitos.
Voi linturaukkaa.
- No päivää. - Päivää itsellesi.
Kenen sinä olet?
- Minun, rakastan koiriani. - Ne ovat minun.
Onnenkoirat, kaksi äitiä taistelee teistä.
Hän luulee, että olemme pari.
- Ei naurata. - On se vähän hauskaa.
Ole sinä äiti, minä äiskä. Muuten ne menevät sekaisin.
- Frank. - Neiti Newly.
Olen uusi ovimies, Frank. On ilo tavata.
Pidä ovea minulle auki ja pysäytä taksit puolestani.
En pidä kukista, joten heitä ne roskiin.
Jos tottelet, Hank, et ehkä saa potkuja.
Selvä, neiti Newly.
Anteeksi, Frank.
- Mikä hätänä? - Pääsin uuteen muistitutkimukseen.
- Siksikö näytät hieman hullulta? - En tiedä. En ole tiedemies.
Pärjäätkö yksin? Olin menossa katsomaan asuntoa.
- Eilinen asuntohan oli hyvä. - Ja haiseva.
Jääkaapissa oli vuohenpää.
- Joku vei sen jo. - Toivottavasti nyt tärppää.
Se olisi hyväksi sinulle. Sinusta on outoa asua täällä.
Ja minustakin. Meistä.
Lähinnä sinusta. Ja minusta.
Kerron, miten kävi. Nähdään.
Hyvästi.
Melkein perillä...
Melkein perillä.
Voinko tulla kotiin?
Milloin illallisjuhlasi loppuvat?
Noin, kaikki on valmista. Tässä ovat kirjasi ja pillerisi.
Ja aaltolaite. Se oli synttärilahja isällesi.
Se sai hänet ravaamaan vessassa.
Anteeksi, että olen tällainen vauva. Muistot ovat niin voimakkaita.
Astuin jalkakäytävältä ja aloin yhtäkkiä itkeä.
- Minulla oli kirkkaanvihreä takki. - Se onkin kauhea.
Toivottavasti käyn ensin huonot muistot läpi ennen hyviä.
Vanukkaaseenkin tulee pinnalle kalvo, jonka alla herkut ovat tallella.
Minä haluaisin muistaa kesän ennen syntymääsi.
Kiitos vain.
- Äiti! - Minulla oli silloin upea kroppa.
Älä sitten tule itkemään minulle, kun tulet itkemään minulle.
Hyvää yötä.
Pilleri tehoaa jo: Todd soitti. Hän sai uuden asunnon.
Oikeastiko?
- Sitähän sinä halusit. - Todd ei yleensä saa mitään aikaan.
- Kiva. - Mihin haluaisit mennä?
I-90-moottoritien varrella on kiva paikka.
Eli ensimmäiet treffimme ovat, että ajan sinut lentokentälle?
Meillä on kolme tuntia aikaa. New Yorkissa on sumuista.
Mitä sinä teet?
Joku suostunee tällaiseenkin. Muuten et edes yrittäisi.
- Hyvää yötä. - Älä ole ääliö.
On hyvin epäkohteliasta olla auttamatta.
Todd ei ole soittanut. Kehtaakin. Minun pitäisi olla soittamatta.
- Unohda hänet. - Olet oikeassa.
- Mennäänkö baariin? - Hänen autossaan on vetoketjuikkunat.
Tuolla kaverilla on lentokone, kaksi taloa ja kolme senaattoria.
Pyysin häneltä anteeksi, eikä hän soita. Sellainen ei käy.
Valinta ei ole hänen.
Terve, Todd.
Sinä.
- Luulin kuvaavani synttärijuhlia. - Et vastannut puheluihini.
Olisi pitänyt tajuta. Sinä olet rouva Butterworth.
En tunne ketään rouvia. Voit ottaa minusta kuvia.
Alastonkuvatkin ovat OK.
- Mitä? - Näit paljon vaivaa. Pidät minusta.
- Ole hiljaa. - Kyllä pidät.
Pue päällesi, mennään syömään. Vai onko se sinusta nurinkurista?
Ääliö.
Vedän farkut jalkaan.
- Oliko ikävä yö? - Kauhea.
Näin koko yön pahoja asioita.
Pelkkiä pahoja muistoja pissataukoa lukuun ottamatta.
Syytän siitä aaltokonetta.
- Montpelier. - Mitä?
Vermontin pääkaupunki. Unohdan sen aina.
- Loistavia pillereitä. - Todellakin, päässäni on bileet.
Aina sinä härnäät tuolla hameella!
Hän vitsailee. Lopeta. Miksi teet noin?
Inhoat niin paljon sitä, että sinua luullaan lesboksi.
Inhoan sitä, että sinua luullaan parikseni.
- Ei millään pahalla. - Miten niin?
En olisi lesbona sinun kanssasi.
- Kenen sitten? - En tiedä.
- Heitä nyt joku. - Vaikka työpaikan Carolin.
Et varmasti saisi seksikästä lesbo-Carolia.
Saan kenet vain haluan. Olen maailman kuumin feikkilesbo.
En tiedä, kauanko jaksan tätä.
Haluan auttaa ihmisiä, mutta tunnen itseni luuseriksi.
Kuule.
Luin erään artikkelin...
Viisi vuotta sitten! Olen nero!
Siinä kerrottiin, että mieli suojelee ihmistä ylikuormittumiselta.
Joten jos muistat vain pahoja asioita,
mielesi ei edes näytä todella kammottavia muistoja.
Tuo auttoikin. Kiitos.
Samantha! Onpa hyvä kuulla ääntäsi.
- Miten yösi sujui? - Itse asiassa se oli rankka.
- Pillerit ovat aikamoisia. - Sanopa muuta.
- Heitä ne vain pois. - Jos olet sitä mieltä.
Lääkeyhtiö keskeyttää kokeen. On ilmennyt pieniä sivuvaikutuksia.
Onpa kyllä harmi, etten voi auttaa muita ihmisiä.
Kyllä minuakin harmittaa.
- Voisimme luoda yhdessä muiston. - Hei sitten.
Mitä?
Voi ei, tämähän on hyvä muisto.
Tarvitsen pillerin. Voi ei.
Anna vain yksi pilleri, lekuri.
- Niitä ei enää ole. - Älä sano noin.
Tarvitsen yhden paukun, yhdet hötsyt vain.
- Nyt kyllä keksit sanoja. - Tarvitsen vain yhden.
Aloin nähdä todella hienoa muistoa.
- Voi ei. - Oliko muisto meistä?
- Alanko nyt kadottaa muistoni? - Et. Tai itse asiassa olet.
Menetät vain uudet muistosi.
Joten kaikki uudet välähdykset katoavat päästäni?
Lääkkeen myötä. Soitan, jos tutkimus jatkuukin.
- Voisin soittaa muutenkin. - Haluan tietää, mikä se muisto oli.
Minulla on tänään tuhansia kokouksia. Nähdään myöhemmin.
- Mitä nyt? - Päästän irti, kun halaat takaisin.
Olet täysi tyttö. Hyvä on.
Katso olkapäitäsi. Laske ne alemmas.
Vielä alemmas.
Vihaan sinua.
- Uusi muisto. Toddista. - Toddista!
Mutta sekin häipyy.
Halataan joskus toiste.
Carol!
Dena!
Tuon vain Chaselle lounasta.
Uusi sihteeri kuulostaa turhan kauniilta.
Minulla on kuulemma kaunis ääni.
Joan Didion on ihana kirjailija.
- Andrea Belladonnan toimisto. - Didion on suosikkikirjailijoitani.
Luen hänen kirjojaan uusiksi.
Ihana paita. Omani on aika tiukka.
Se aukeaa vähän väliä.
Paitatemppu tehosi kolme kertaa pikkujouluissa.
Nämä kaverit toimivat.
- Täällä Sam. - Ja Todd.
- Mitä sinä teet? - Minäkin asun täällä.
- Et pääse vastaajaan. - Numero on yhteinen.
Leimaa saman tien ahteriini "Toddin omaisuutta".
Tai sitten voit sulauttaa minut itseesi kuin paha kaksonen.
Mitä?
Etkö maksanut sähkölaskua? Pyysin sinua tekemään yhden asian.
- Mitä sinä teet? Nouse. - Sam.
Hän kosi minua.
Lopeta. Meillä menee nyt hyvin.
- Siksi haluankin enemmän. - Asumme yhdessä.
En ole ennen tehnyt niin. Kiittäisit.
Osta minulle kiitossormus.
Olet vain peloissasi.
- Et tiedä, mitä tunnen. - Minä rakastan sinua.
- Et tekisi näin, jos rakastaisit! - Antaa olla. Se oli iso virhe.
- Unohdetaan koko juttu. - Nytkö aiot syyllistää minua?
En minä voi koskaan vaikuttaa tunteisiisi.
Hyvästi.
Tosi romanttista!
Anna kynä, ole kiltti!
- Kai sinulla on kynä? - Minulla on vain huulipuna.
Minä olin pelkuri. Nyt työnnän häntä taas pois.
Tämä täytyy estää.
- Onpa kivan väristä. - Voit pitää sen.
Todd, vastaa. Olen tulossa asunnolle.
Muistan kosintasi. Älä mene, meidän pitää puhua.
Kosinta...
- Älä puhu minulle! - Ilomielin.
Yritin kaikkeni, muttei se riitä.
- Et saa päättää, milloin eroamme. - Päätin jo.
Leikkasin hiukseni lyhyeksi, koska Todd rakasti pitkiä hiuksiani.
Löysin kämpän. Muutan pian pois. Se on pieni ja aika pimeä.
Vuohenpäitä ei sentään ole, mikä on aika hienoa.
Meidän pitää puhua. Olen hirveän pahoillani, että...
Että mitä?
Tässä se lukeekin. Kos...
Onpa se suttuinen.
Kosu... Kuulostaako tutulta?
Täällä on viesti.
Minä täällä, Todd. Olen tulossa...
Mitä asiaa sinulla oli?
- En tiedä. Unohdin. - Muistat sen vielä.
En muista.
Ehkä se ei ollut tärkeää.
Luen vähän Didionia, kuten aina.
Tämä on sitten terävä analyysi -
2000-luvun avioliitoista, omasta mielestäni.
- Miksi vainoat minua? - Enkä vainoa.
Soittelet minulle etkä sano mitään. Näen numerosi työpuhelimessa.
Soittelen kaikille. Mikset pidä minusta?
Anteeksi?
- Suutele minua. Anna mennä. - Nyt riitti.
Kantelen johtajille.
Odota, Carol. Älä ole tyly hänelle.
Huomaat kyllä, ettei hän ole ihan terve.
Ymmärräthän?
Sinun vuoksesi.
Miksei hän pidä minusta? Typerä nainen. Vihaan häntä.
Ehkä hän ei välitä ulkonäöstä.
Ehkä hän ei pidä sinusta luonteesi vuoksi.
- Niinkö? - Elämässä kaikki on tasapainossa.
Jos on kaunis ulkopuolelta, ei ole kaunis sisältä.
- Olet erittäin kaunis ulkopuolelta. - Kiitos.
En saanutkaan asuntoa.
Se oli surkea kämppä, mutta sen piti olla minun.
Voit jäädä tännekin.
- Anteeksi? - Kunnes löydät hyvän kämpän.
Milloin sinä olet minun tarpeistani välittänyt?
En oikein osaa selittää.
Muistikirjani mukaan olen kohdellut sinua surkeasti.
- "Osta Toddille uusi lintu." - Sinä siis tapoit sen.
Oloni paranisi, jos hyvittäisin tekoni sinulle.
- Tekisin sinulle palveluksen. - Sopisiko se?
- Enkä maksaisi vuokraa? - Älä liioittele.
- Mutta olisimme vain ystäviä. - Niin.
Tai jos haluat, voimme olla vain kämppiksiä.
Olisi kiva olla ystäviä.
Minulle voi tulla maksuongelmia, mitä kämppis ei ehkä ymmärtäisi.
Muistimatka voi olla seikkailu.
Ehkä ihmismieli todellakin tietää, minne on turvallista matkustaa.
Kaikelle on aikansa.