Tiedättehän, kun valo osuu prismaan ja jakautuu väreiksi?
Rakenteilla Puisto
Sama ihmisten kanssa. He eivät vain ole erivärisiä.
Tai ovathan he.
Mutta tarkoitan, että päivänvalossa -
heistä heijastuvat hyvän ja pahan luonteen eri kirjot.
Itse olen ääripäässä, superhyvässä. Se on kovaa työtä,
mutta joihinkin asioihin on hyvä uppoutua.
Hei.
Luulisi Owenin tietävän, miten rikas hän on,
ja että hän voi maksaa -
puiston rakentamisen, eikä teettää tätä meillä.
Kun Owen ja minä seurustelimme, hän sanoi, että tärkeä saa olla vaikeaa.
Rahalla ratkaiseminen ei ole yhtä palkitsevaa kuin oma työ.
Minäkin olen sitä mieltä. Kyllä.
Eikä toisen suihkuttelu tämän jälkeen ole sekään ikävää.
Muistoja. Sinulla se pitäisi olla muistinmenetys. Ehdottomasti.
Miten lempivapaaehtoiseni voivat?
Hetki. Suussani on mutaa.
- Jatkakaa vain. - Tunnet minut. Jatkan, kunnes sattuu.
Nyt sattuu.
Chase luulee, että pidän koiristani enemmän kuin hänestä.
Hiuksissasi on mutaa.
- Vieläkö? Missä? - Tuossa noin.
En aikonut sanoa mitään, mutta se alkoi inhottaa.
Asensin juuri vähäpaineisen suihkun. Owenin mukaan se säästää luontoa.
Se on tosi ihana.
Tony Dane, kuuluisa koripallopoikaystäväni -
lähetti hymiön kahden viikon seurustelumme kunniaksi.
Näettekö? Kaksoispiste ja sulkumerkki.
Jos tekstaa 5-8-0-0-8 ja kääntää sen, siinä lukee "tisut".
En saa valita muistojani. Otitteko te molemmat pihvin?
- Hyvää. - En syö kaikkea.
- Haluatko osan? - Oikeastaan en.
- Lopetin lihansyönnin. - Siis mitä?
Owen sanoi, että karjan ilmavaivat tuhoavat otsonia.
Mitä karjan ilmavaivat on?
Selvä. Se oli siinä.
Nautitko siitä, että olet tuo ihminen?
Kyllä. Jos en nauttisi, en tekisi tätä.
- Älä nyt. - Haluan puhkoa silmäni.
Eräs viisas mies sanoi, että arvokkaat asiat eivät ole helppoja.
Kuka se oli? Owenko?
Minun ei tarvitse kertoa lähteitäni.
Hyvänen aika!
Tony Dane, kuuluisa koripallopoikaystäväni -
pyysi minut vihdoin ulos.
- Tämä on jännää. Koska suuri ilta on? - Huomenna.
On vain päivä aikaa nyppiä, vahata, kohottaa, kosteuttaa ja vahata.
- Sanoit "vahata" kahdesti. - Olen italialainen.
Mitä suihkun suuttimelle tapahtui?
Vaihdoin sen vähäpaineiseen. Pidätkö siitä?
Kuin vieressä olisi pitkä mies, joka niistää naamalleni.
Vaihdoin myös muoviset vesipullomme -
uusiin kierrätyspulloihin, jotka maistuvat metallilta. Ole hyvä.
En halua tätä. Sokeudun hämäristä loisteputkista,
joudun pesemään astiat ilman tiskikonetta.
- Meidän on tehtävä osamme. - Minun ei. En tapaile Owenia.
Missä tämä oli meidän aikana?
- Mikä? - Muutos minun miellyttämisekseni.
En muutu miellyttääkseni.
Olisin muuttunut sinun vuoksesi, jos olisin siitä tullut paremmaksi.
En olisi halunnut sinun muuttuvan,
koska olisit katkeroitunut siitä.
Arvaa mitä? Nyt sinä olet katkera,
koska tunnet itsesi minua huonommaksi, koska minä olen niin superhyvä.
Hienoa. En halua masentaa sinua.
En aikonut sanoa sinulle,
mutta näytät vanhemmalta loisteputkien valossa.
Eivät tee. Enkä välitä, vaikka tekisivät.
Eivätkä ne tee.
Pidän maailman parantamisesta. Pidän siitä!
Pidän siitä.
Ole hyvä.
- Siinä. - Muovipullojako?
Sanoit, että aina kun joku juo muovipullosta,
- joku muu kuolee. - Arvaa mitä?
Jospa heidän on kuuluukin kuolla.
Paahtopaistia! Entä karjan ilmavaivat?
Ilman ilmaa ei olisi tuulimyllyjä.
Ilman tuulimyllyjä ei olisi Hollantia -
tai hollandaise-kastiketta, omenapiirakkaa, ABBA-yhtyettä.
- Erositteko Owenin kanssa? - Ei, hän vain pettää Owenia.
En petä häntä.
Höllennän tätä juttua vain vähän.
Näin en katkeroidu Owenille.
Voin olla hänen kanssaan ja olla oma itseni.
- Sopiiko tämä Owenille? - En tekisi näin hänen nähtensä.
Hän ei pitäisi siitä.
- Petät siis. - En. Pettäminen on valehtelua.
Teen vain jotain, mistä en halua hänen tietävän.
Onko se valehtelua?
- Se on harmaata aluetta. - Eikä ole.
On terveellistä pitää salaisuuksia mieheltä.
Isäsi ei tiedä, että lopetin rintaruokintasi kuukauden iässä.
Hän ei olisi kestänyt. Sinusta tuli ihan hyvä maidonvastikkeella.
Minusta tuli ilkeä ja sieluton.
Ehkä ei olisi pitänyt käyttää kermajauhetta.
Ajat olivat vaikeita.
- Oletko Andrea Belladonna? - Kyllä, olen.
Herra Danen auto odottaa ulkona.
Lähettikö hän minulle auton? Tony Dane lähetti minulle auton.
Tulisiko hän tänne, jotta meidät nähtäisiin yhdessä?
Ei.
No niin, missä mieheni on?
- Sisään vaan. - Hei.
Katsokaa...
- Hei. - Hei.
Hei.
Tulitte väärään autoon.
Luulitko olevasi ainoa?
Olipa hauskaa.
Ei, en voi lähteä ostoksille.
Rakennan puistoa Owenin kanssa.
Käykö ensi viikolla? Ei, odota.
Silloin puhdistamme öljyä pelikaaneista.
Niin. Olen pahoillani. Pidä hauskaa ilman minua.
Selvä, hei.
- Hei. Oletko valmis? - Kyllä.
- Tässä naamarisi. - Naamariko?
Levitämme tänään lannoitetta nurmelle. Et halua sitä ainetta keuhkoihisi.
Jos olisin tiennyt lannoitepäivästä, olisin herännyt aiemmin.
Owen!
- Mitä nyt? Mikä hätänä? - Oksensin äsken.
- Tulipa se nopeasti. Oletko kunnossa? - En, olen pahoillani.
Minun pitää mennä kotiin.
- Tulen mukaasi. - Ei, et voi.
Sinun pitää tehdä puistoa lapsille,
että heillä olisi paikka, jossa leikkiä ja olla terveitä,
etteivät he sairastu, kuten minä.
Hyvä on, minun tulee ikävä sinua.
Samoin. Menehän nyt, ennen kuin oksennan naamariin.
Mene, mene.
- Oletpa komea nainen. - Voi ei.
Yleensä käytän ilmausta miehisistä tai iäkkäistä.
Kun sinulle tehtiin lobotomia, tehtiinkö se silmäsi kautta?
Olit kuulemma Tony Danen kanssa.
Kyllä olin, ja hän oli mahtava.
Se oli ehkä aikuiselämäni upein ilta.
- Olit siis seurueessa. - Mitä se on?
En edes nähnyt häntä. Limusiini oli täynnä.
Se oli kuin pelleauto täynnä maailman kauneimpia pellejä.
Kyse on tasoista. Ei huipulta voi aloittaa. Sinne pitää urakoida.
Olit limusiinissa eli pääsit luetteloon.
Aion irtautua koko joukkiosta.
Tony kutsui minut Roulette-klubille. Tekstaan hänelle keskisormen.
Roulette-klubilleko? Sinun pitää mennä. Se on sisäpiiriä.
Niinkö?
Hetkinen. Miksi yrität saada minua yhteen Tonyn kanssa?
Mitä nopeammin hoidat hänet, sitä nopeammin tulet luokseni.
Sinun kohdallasi tulen vain torjuneeksi sinut nopeasti.
Tämä on hyvä juttu.
Tämä on parempaa kuin puiston teko. Me luomme työpaikkoja,
kohennamme taloutta. Ei voi olla.
- Mitä? - Ihanat hihnat noissa kengissä.
- Onko tuo silkkiä? - Sopisivat farkkujen kanssa.
- Hei. - Willow!
Hei, Willow.
Hän on Willow, Owenin ystävä, jolle hän kertoo kaiken.
Hei, olen Samanthan ystävä, jolle hän kertoo kaiken.
Se riittääkin minusta. Mitä teet täällä?
Arvaa, kuka kulutti jo lapion?
- Sinä. - Miten voit? Olit kuulemma kipeä.
Niin, aivan. Koska niin halusin Owenin luulevan.
- En ymmärrä. - Arvaa mitä?
Et anna ikinä puhua loppuun.
Näetkö nämä vaatteet, jotka ostimme?
Nämä ovat köyhille, joilla ei ole varaa ostaa itse.
- Ovatko? - Kyllä.
Älä kerro Owenille. Hän pahastuu, koska hän ei halua tuhlata rahaa.
Niinhän sinä sanoit. Sinä sanoit niin.
Hyvä on. Hei.
Hei, hyväntekijäkumppani.
Ei kai Owen saa tietää?
- Enkö selvinnytkin tuosta? - Sitä on vaikea sanoa.
- Onko Willow tosi tyhmä? - Ei.
Sitten olet mennyttä.
- Haloo. - Onko se Owen?
- Hieno homma. - Onko hän vihainen?
- Selvä. Kiitos. - Hei.
- Se oli Frank. - Helpotus.
- Hän sanoi, että Owen tulee. - Mitä? Nytkö?
- Mitä nyt teit? - Valehtelin olevani kipeä,
ettei täydy lapata kakkaa puistossa.
Sitten törmäsin Willow'hin ostoksilla. Nyt Owen kai haluaa erota minusta.
Hetkinen, seurusteletko yhä Willow'n kanssa?
- Se ei toiminut. - Niinpä.
Soita hänelle ja kysy, puhuiko hän Owenille.
- Voi ei, tämä on katastrofi. - Ehkä Willow ei sanonut mitään,
- ja Owen tuli katsomaan vointiasi. - Viisastu jo. Naiset puhuvat.
Olemme kamalia ihmisiä.
- Hei. Tule sisään. - Hei, miten hän voi?
Saat itse päättää.
Hei, oksentelija.
- Miten voit? - Olo on kivulias, jäykkä.
Välillä on ripulia.
Emme voi pestä lakanoita, koska säästämme vettä.
- Kiitos avustasi. Voit mennä. - Hyvä, koska enhän halua ripulia.
Miten puistossa sujui tänään?
Teimme sen. Sinua kaivattiin.
Niin, olin kipeä, tosi kipeä.
- Tiedän. Kerroit minulle. - Niin, onneksi.
Sanoiko joku, etten olisi?
- Miksi kukaan niin sanoisi? - En tiedä.
Välillämme pitää olla tietty luottamus.
- Totta. - Ilman luottamusta -
en tiedä, mitä edes yritämme.
Kuule, toin keittoa.
Riittää jo esittäminen. Olen kyllästynyt näihin peleihin.
Willow kertoi, etten ole kipeä. Arvaa mitä? En välitä,
koska sinun pitää tietää, että olen heikko ja petän sinua.
Miten niin petät?
En jaksa tätä elämäntapaa enää. Se on liikaa minulle.
Viime viikolla aioin kierrättää limutölkin,
mutta kierrätyspiste on kadun päässä. Mietin sitten puoli tuntia,
onko kengänpohjieni kumi kierrättämäni metallitölkin arvoinen,
koska tiedän, miten paljon välitämme uhanalaisista kumipuista.
En halua miettiä niin tarkkaan roskia.
Sinun ei tarvitse tehdä tuota kaikkea.
Sinun pitää olla oma itsesi. Älä ole minä.
Entä jos minä pitää lihasta? Entä jos minä pitää nahkavaatteista?
Ja minä pitää pitkistä suihkuista. Ja minä puhun kuin muppetti.
En välitä.
En odota sinun tekevän kaikkea niin kuin minä.
Minuna oleminen on tuskallista.
- Niin se tosiaan on. - Tiedän.
Kiitos.
Muuten, Willow ei sanonut mitään.
Vai niin.
Hän on aika kiva nainen.
Tai sitten ei kovin fiksu.
Hei, Andrea, sinä tulit.
Mitä ihmettä? Tony viestitti, että tämä olisi VIP-huone.
Tiedän, tämä on VIP-huone.
- Missä hän sitten on? - Tony on VIP:ien VIP-huoneessa.
Voi ei, eikö tämä lopu? Ihan kuin venäläiset maatuskanuket.
Minulle riitti.
Luuletko Tony Danen pitävän luovuttajista?
Hän on ammattiurheilija. Kyse on kilpailusta.
Mitä pitäisi tehdä? Painia joku näistä hutsuista lattiaan.
Pitäisin siitä. Tarkoitan kilpailua muiden miesten kanssa.
Muhinoi ekan näkemäsi kundin kanssa.
Nyt heti. Se voi olla kuka vain.
Kundi, joka seisoo edessäsi, tässä, välittömässä läheisyydessäsi.
Se on hyvä idea. Se voisi toimia.
Hei, Tony Dane.
Kiitos avustasi.
Ilman muuta.
Voisit kiittää. Se oli minun ideani.
- Näytät hyvältä tänään. - Kiitos. Tuntuu hyvältä.
On oikeastaan kiva vain avata vaatekaapin ovi -
ja valita haluamani asu miettimättä mistä asu on tehty -
tai ovatko lapset tehneet sen.
Puuvillaa, silkkiä tai mitä onkaan.
- Oliko salaatti neidille? - Minulle.
Minulle tuli pihvi.
- Nauttikaa. - Paljon kiitoksia.
En tiedä, kerroinko jo tämän,
mutta pormestari tulee puiston avajaisiin.
Niinkö? Sehän on jännittävää.
Ehkä kuvernöörikin tulee, mutta se ei ole varmaa.
En voi uskoa, että syöt pihviä nähteni.
Otat osaa maailman tuhoon.
Anteeksi. Mitä?
- Mitä sinä sanoit? - Puhuin vain kuvernööristä.
Aivan.
Kuvernööri, tietysti. Anteeksi keskeytykseni.
Sanoin vain, että kuvernööri tulee tällaisiin tapahtumiin.
Senkin itsekäs, laiska, tekopyhä.
On varmasti mahdotonta herätä ja katsoa peiliin -
ja tietää olevansa huono ihminen.
Niin on. Todellakin on.
Mitä on?
- Mitä? - Sanoit: "Niin on."
Niin.
Niin on.
Pihvi on lihaisa.
Eikö minun pitäisi olla iloinen?
Mikä minua vaivaa? Se on muuten retorinen kysymys.
Tai ehkä ei olekaan.
Viimeinkin saan olla oma itseni Owenin seurassa.
Hän sallii sen, enkä silti ole iloinen.
Muistatko, mitä sanoin aina, kun tapasin uuden poikaystäväsi?
Ei, en muista.
- Sanoin: "Pystyt parempaankin." - Niinkö? Luuletko, että pystyn?
Et tällä kertaa. Owen on täydellinen.
Tiedän sen. Minun pitää vain niellä tämä ja olla parempi.
Jonain päivänä meillä on täydelliset häät, täydelliset lapset,
täydellinen elämä, ja minä olen täydellisen onneton.
Minä autan hääpuvun valinnassa.
Onnettomuuden jälkeen olet unohtanut, missä näytät hyvältä.
Tämä on järjetöntä. Owen on kaikkea, mitä ikinä olen toisessa halunnut,
paitsi yhden asian suhteen: Hänen kanssaan, tunnen oloni huonoksi.
Kuule.
Totuus on,
että toinen voi olla täydellinen, muttei ehkä sinulle.
Jos joku kuvailisi isääsi, luulisin kyseessä olevan pyhä Bernard.
Mutta kun olen hänen kanssaan, tunnen oloni hyväksi.
Minäkin haluan tuntea noin.
Miten täydellisestä ihmisestä erotaan?
- Hän ei ole tehnyt väärin. - Sano, että muutat.
Jos se ei toimi, lavasta oma kuolemasi.
En aio lavastaa kuolemaani. Tuskin pystyin lavastamaan sairauden.
Ei, aion kertoa. Aion kertoa hänelle totuuden.
- Hän ansaitsee sen. - Selvä.
Ex-poikaystäväni Minneapolisissa luulee, että kuolin.
Olen miettinyt, miltä tuntuisi poiketa hänen luonaan ja sanoa: "Hei."
- Se olisi hauskaa. - Niinpä.
Se olisi ratkiriemukasta.
Sisään.
Hei, Owen.
Tiedän, että olisi pitänyt soittaa ensin.
- Syötät vauvalammasta. - Eikö olekin söpö?
Perustamani pelastusorganisaatio pelasti sen.
Sen emo vietiin teurastettavaksi.
Hoidan sitä pari viikkoa. Sitten se menee sokeiden lasten eläintarhaan.
Niinpä tietysti.
Mitä on tekeillä?
En tiedä, miten sanoa tämä.
Odota. Aioin yllättää sunnuntaina, mutta teen sen nyt.
- Sopiiko? - Selvä.
Kyse on puistosta, jota olemme rakentaneet.
Omistamme sen sinulle.
Samantha Newlyn -puisto
Työskentelit niin kovasti muuttuaksesi.
Niin kuin me muutimme tyhjän tilan kauniiksi puistoksi.
Minä muutan.
- Muutatko? Minne? - Portlandiin.
Mitä?
Onhan minulla toimistoja Oregonissa.
- Voimme nähdä toisiamme. - Mississippiin.
Portlandiin Mississippissä.
- En ole kuullut. - Se on pikkukaupunki.
Se on tulvamaalla, joten kaupunki tulee ja menee.
- No jaa... - Se ei ole totta. Valehtelin.
- Anteeksi mitä? - En muuta.
Haluan olla hyvä ihminen.
Kun olen kanssasi, tuntuu, etten ole niin hyvä kuin haluaisin.
Voin sanoa täysin rehellisesti, ettei kyse ole sinusta vaan minusta.
Sinun takiasi.
Olen pahoillani.
Minusta tuntuikin, että tämä oli tuloillaan.
Et ole ensimmäinen, jolla on ongelmia tämän kanssa.
Tarkoitatko Willow'ta?
Ja Aimeeta, Karenia ja Lisaa.
Kuten sanoin, olen maanvaiva.
Haluatko pidellä pikkukaveria?
En.
Söisin sen luultavasti.
Selvä juttu: pikkuaskelia.
Vaikka miten paljon haluaisi jotain, kaikki ei ole aina tavoitettavissa.
Sitä voi silti kannattaa tavoitella.
Parempi sekin kuin olla tekemättä mitään.
- Minä nostan sinut. - Äiti! Tuntematon!
Ei, autoin vain. En kosketa.
En kosketa.
- Hei. - Hei, kaverit.
- Olenko parempi ihminen kuin ennen? - Älä viitsi. Olet ällöttävän hyvä.
Ihme, ettet asu seitsemän kääpiön kanssa.
- Ai? - Saisit hoitaa koiriani.
Se on minulta isoin kohteliaisuus.
Kiitos. Se merkitsee minulle paljon.
- Voisitko? - Voisinko mitä?
Hoitaa koiria. Terapeuttini haluaa, että Chase ja minä -
- lähtisimme jonnekin ilman niitä.
Katsokaa. Katsokaa. Se toimi. Tony soittaa viimeinkin.
Mitä odotat? Vastaa puhelimeen.
Pitäisikö minun?
- Ehdottomasti. - Kyllä.
Ette tiedä mitään miehistä.
Jes!
Hyvä on, en onnistunut täydellisen kaverin kanssa.
Muttei se tee minusta huonoa ihmistä,
koska, hei, nimettäisiinkö puisto muka huonon ihmisen mukaan?
Tuskinpa.
Samantha Newlyn -puisto