Skyltar.
De säger tydligt: "Ni är här" även om man inte vill vara "här"-
-och särskilt när miljardären man lät slippa undan dyker upp.
Hej, Sam.
Funk. Hej.
Det var så konstigt. Jag gick bara förbi och hittade den här skylten.
Går det bra för dig sen du lämnade mitt företag?
Ja, toppen.
Jag får jobba utomhus.
Inte sitta instängd i en limo.
Det är kul att se dig. Bra att jag inte tog helikoptern.
Jag hade nog synts ändå.
Jag syns nog från rymden.
Det ska du få veta.
Jag ska faktiskt åka med rymdfärjan i juni.
Jaså?
Äta genom en slang.
Nej, tack.
Sköt om dig.
-Och hälsa till din mamma. -Ja.
Hej då.
Hej.
Ser ut som du har lagat mat. Vem ska du be om ursäkt?
Mamma kommer hit för att diskutera företaget-
-och jag tänker sluta.
Ja.
Okej, jag går nu.
Hon förstår väl?
Det måste hon.
Jag klarar det inte längre.
Hur hamnade jag här?
För ett år sen gör jag en stor sak av att sluta på Chapman & Funk-
-för att göra fantastiska saker i livet-
-och nu jobbar jag med min mamma på ett hopplöst jobb.
Mitt ex sover på soffan för jag behöver hyran.
Är inte det det mesigaste du hört?
Nej, inte riktigt.
Jag måste göra nåt. Vad som helst.
Blev så tydligt när jag pratade med Funk.
-Var träffade du Funk? -På gathörnet där jag jobbar.
Det där lät inte bra.
-Hur som helst, han satt i sin limo... -En "limo".
Han såg säkert töntig ut.
Ja, han var ganska avundsjuk på min pil.
Andrea.
-Jag vill inte störa. -Gör inte det då.
Kul.
Skolan jag vikarierar på ska ha en auktion.
-Är du lärare? -Det visste du.
-Vad hände med blomsteraffären? -Jag har aldrig haft nån blomsteraffär.
Då tycker vi väl olika då.
Okej.
Jag tänkte-
-att om jag donerade en boll med Tony Danes autograf-
-så kanske skolan ger mig en fast tjänst-
-och så får jag försäkringen.
Sen när kan du be mig om tjänster?
Sen jag klämde ut den där oliven ur din hals.
Det var min middag.
Jag behöver tandvårdsförsäkringen.
Jag försöker tugga 20 gånger som jag lovade mamma-
-men jag får blodsmak vid 14.
Hör på vad jag måste ta.
Tonys publicist säger att folk tycker jag är hjärtlös.
Fattar inte var de får det ifrån. Det är...
Sex av tio ser hellre att Tony är bög än att jag blir hans fru.
Får jag inte bättre resultat avstyr de bröllopet.
Men, du? Tänk om du får bollen signerad åt mig-
-då tycker inte folk du är så hemsk som du är.
En bättre idé.
Jag ska ordna en autograf, men först-
-skulle du vilja bli kvävd?
Vet inte. Trodde jag skulle bli knivhuggen.
Det här har jag alltid avundats dig.
Jag kan aldrig slappna av hemma om det inte är städat.
Ja.
Sätt dig, mamma.
Pizzabagel?
Gud, du har låtsats laga mat.
Vad har du gjort?
Okej, mamma.
Lyssna. Jag älskar att jobba med dig...
-...men det är inte mitt drömjobb och... -Säg inte mer.
-Jag förstår. -Det tror jag inte.
-Jag mår inte pyton än. -Det är inget jobb för dig.
Precis som när jag hjälpte dig med matten-
-och till slut slutade jag försöka rulla stenen uppför kullen.
Jag sa: "Hon kommer inte att behöva matte. Hon är söt."
Det var ett tag sen, men ändå.
-Vet du vad du ska göra? -Ja, nåt meningsfullt med mitt liv.
-Åk till Vegas. -Va? Vegas? Varför då?
Ett motivationsseminarium.
De lovar fokusera en på ens dröm och hjälpa en att uppnå den.
Bette Midler är i stan med.
Ja. Det är precis vad jag behöver.
Förutom den där Midler-grejen-
-för jag vet inget om spel-
-men Vegas, ja. Det gör vi!
VÄLKOMMEN TILL LAS VEGAS
KASINO
Nationella Mäklarkongressen "Uppnå dina drömmar"
-Mäklare. Du lurade mig. -Nej, nej.
-Otroligt! -Nej, inte riktigt.
Jag försöker bara elda på dig.
Det finns en del motiverande seminarier.
En där de faktiskt eldar på en.
Här har du 20 dollar till pokermaskinerna.
Det är allt du får. Okej?
Ha så kul. Vi ses senare.
-Vart ska du? -Jag gillar Keno.
Man tittar på sport, dricker-
-och en exotisk kvinna tar ens pengar lite i taget.
Det är som flottan igen.
-Kom, vi är sena. -Nej!
Jag är redan sen med mitt liv.
Jag går, okej?
Du missar varuproverna.
-Ms Newly? -Hej
Det var ett tag sen.
Vilket betyder att jag varit här förut.
Och att ni antagligen vill att jag ska gå. Förlåt.
-Vill ni spela? -Nej. Jag har inga kontanter.
Jag kan få lite småpengar av mamma...
Det här finns på ert konto sen sist, 50 000 dollar.
Femtiotusen?
Är det..? Kan jag..?
Är det där pengar?
Liksom...?
Kan jag växla...? Är de mina?
Är det mina pengar?
Skulle jag kunna gå härifrån med de där?
-Bara gå? -Ja.
Eller så kan ni spela lite.
Ny spelare. Satsa.
-Vill du blåsa för lite tur? -Visst.
Kanske lite.
-Välkommen tillbaka, ms Newly. -Tack, Bill.
-Kul att vara tillbaka. -Ny spelare!
-Goddag. -Hej.
Satsar på sex. Dubbla sexor.
Martini, två oliver.
Okej, 500 på vinst.
Kom igen. Vem gillar pengar?
Hur förlorar man 100 000 dollar?
Först har man 50 000 och förlorar dem.
Sen lånar de en 50 000 till och så förlorar man dem.
Det blir hundra.
Hör du, mamma? Matten lönade sig.
Du är som din mamma.
Hon förlorade sina 20 dollar när jag var på toan.
Det måste verkligen svida.
-Varför ler du? -Jag ler inte.
Jag är ledsen för att du måste jobba hos mig...
-...för att betala din skuld. -Du ler.
Min mun ser ut så här.
Jag är som en delfin.
Nej! Glöm det.
Nej, jag såg den.
Jag såg frihet och självständighet. Hade det i handen!
Jag vet hur det känns.
Pappa, skulle jag få ärva nåt från dig?
-För den dan närmar sig. -Jag kan inte hjälpa dig.
Stödgruppen jag gick i efter mammas bingofas-
-lärde mig att man inte ska möjliggöra spel.
Kom igen.
-Regina! Nej. -Bara en! Jag känner det!
-Den här maskinen! -Nu går vi.
Varsågod.
Den är för mjuk för att kvävas på.
Du ska bara låtsas.
Jag har varit på tre dramaläger. Ifrågasätt inte.
Okej.
Showtime.
Dena! Dena, har du satt i halsen?
Åh, herregud, hon kvävs!
Det är jag! Andrea Belladonna! Jag ska rädda dig!
Kom igen.
Jag är scout. Jag vet hur man gör.
-Jag tar det. -Nej, jag vill ha mitt märke.
Gå härifrån!
Min arm!
Han är okej.
Andrea Belladonna bröt min arm!
Och bryt.
Jag försöker bara hjälpa dig.
Hur ska ni driva företaget om folk förlorar?
Det är ingen framgångsmodell.
Önskar jag kunde hjälpa er.
Så här är det.
Jag har amnesi.
Du kan få problem för att du lät mig spela.
Lämna tillbaka pengarna-
-så går jag inte till departementet för kasinoregler-
-som faktiskt finns.
-Det var trevligt att ses igen. -Nej, Bill. Vänta.
-Om jag inte kan betala då? -Det kan ni.
Ja, men om jag inte kan?
-Det kan ni. -Hur? Bill.
De krossar mina knän, va?
Jag behöver dem.
Hur ska jag annars kunna be?
Eller hur? Bill?
Sam?
Hej, Funk.
Vänta lite bara.
Vem tillverkar den här mattan, sa du?
Jag måste sälja lägenheten.
Jag blir hemlös.
Alltihop är mammas fel.
Jag ser hemlösa på gatan och undrar-
-hur sånt kan hända? Och vet du vad?
De känner min mamma.
-Jag vet att det gör ont. -Varför gick jag inte på konferensen?
-Jag hade haft pengar och varuprover. -Du skulle ha älskat det.
Jag gjorde en grej. Vi eldade på en.
Varför gick jag inte bara därifrån?
-För du älskade det. -Va?
Nej, jag hatade det.
-Jaså? -Ja.
Kom igen, spänningen, pirret-
-pengarna som flödade, folk som tittade på dig.
Jo, det älskade jag.
En liten stund.
En underbar stund av ren glädje.
Jag bara... För ett ögonblick var jag...
Du var med.
Ja.
-Kom tillbaka och jobba för mig. -Va? Nej.
Nej, jag går inte bakåt.
Du får ett förskott. Du kan arbeta av det-
-och sluta när du vill.
Vad är nackdelarna?
-Gillar du dem? -Ja.
-De gör dig väldigt attraktiv. -Tack.
Du är generös som tar emot dem.
Utan mottagare som du... Ja, bara du.
...skulle Funk-stiftelsen förlora sin skattefria status.
De ger så mycket.
Får mig vilja ge tillbaka.
Jaså? Ja, jag...
Nej, det är bara ett annat gathörn.
-Nej, tack. -Låt mig åtminstone betala.
Jag vill hjälpa till på nåt sätt.
Snälla, kan du sluta?
-Vart ska du? -Jag vet inte.
Men jag är en smart och kreativ kvinna-
-och det finns säkert tusen sätt jag kan fixa fram pengarna själv.
Vill ni inte ha skor? Jag har nya Jimmy Choo.
Nej, nej, nej.
Jag säljer inte mina underkläder hos er.
Jag förväntar mig samma hövlighet från er.
Du får en footballtelefon.
En halvtimme, det är allt.
Naturligtvis ville jag göra nåt för unge Jason.
Det var så tråkigt när han snubblade och bröt armen.
-Efter att du knuffat ner mig. -Äh.
Det enda som betyder nåt är att jag som Tony Danes fästmö-
-kunde få tag i en signerad basketboll-
-som jag nu vill ge till Jason.
TONY DANES FÄSTMÖ HJÄLPER SCOUT
Tack. Basketbollen är toppen-
-men nåt jag verkligen skulle vilja är att du gick med mig på avslutningsbalen.
SENASTE NYTT
SCOUT BJUDER TONY DANES FÄSTMÖ PÅ BALEN
Det vill jag absolut.
Sam! Sam, kom och titta!
Vi måste köpa en ny TV för jag behåller bilden.
Det är inte rättvist.
Mitt blod. Varför får jag inte sälja det oftare?
Jag kan sälja några sportgrejer om du vill.
Jag har en footballtelefon som är värd några tusen.
Det behövs inte.
Du behöver inte ens leta.
-Snälla. -Vad ska du göra?
Dina underkläder är inte värda det.
Inte om inte jag är i dem.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Men jag kan inte blanda in mamma eller tas om hand av en rik kille-
-som bara vill älska mig och vara med mig-
-och göra allt mycket lättare.
Vänta lite.
Varför vill jag inte det igen?
-För att du inte blir lycklig då. -Jaså?
För det låter som det.
-Du är bättre än så. -Kanske inte.
Du vet att om du går i närheten av honom kan du skriva-
-"Tillhör Winston Funk" i pannan.
Du blir en ägodel till.
-Kom ett tag. -Vad?
Titta vad han redan äger.
-Var på listan hamnar du, tror du? -Är du på hans hemsida?
Jag mikrade popcorn och några poppade inte-
-och på påsen stod det Funk Worldwide så jag mejlade ett klagomål.
Okej, titta. Dyotone Electric?
LaBasoche Champagne?
Parkington Brand?
Vänta. Vad var det där?
L'Inferno HOTELL OCH KASINO
Den jäveln.
Han äger kasinot!
Spelaren förlorar.
Kom igen, Bill.
-Låt mig låna 30 till. -Inte mer till henne.
Jaså? Då får du inget mer.
-Det där ser ut som en nia härifrån. -Nio!
Visst gör det? Tack.
Åh, herregud.
Han har styrt mig hela tiden.
Han lurade oss till konferensen...
...satte in 50 000 på mitt konto som jag aldrig kan ha vunnit-
-så att när jag förlorar allt-
-kan han dyka upp som en räddande ängel.
Smickrande. Det får man i alla fall säga.
Och nu vet du att du måste hålla dig borta från honom.
Varför då? Om han vill ha mig så mycket-
-har jag ett guldläge att få det jag vill.
Du kan inte vinna över honom.
Det borde du veta. Huset vinner alltid.
Då finns det bara en sak att göra.
Vara huset.
Nämen.
Se vem som har suttit i min stol.
Jag ville se hur den blåser upp dig om dagarna-
-men jag hittade inte knappen.
Den där klänningen känner jag igen. Krångligt blixtlås.
Jag ville klä upp mig för jobbintervjun idag.
-Hur går det för mig? -Vet inte.
Var vill du vara om fem år?
Slå dig med häftapparaten än om du inte anställer mig.
Du vill ha ditt gamla jobb?
Nej, inte mitt gamla. Jag vill basa över nåt.
Nåt filantropiskt som matchar mitt nya välgörenhetsrykte.
-Vi ska nog hitta en position. -Det brukar vi ju.
Du är jättevacker.
Åk nu.
Och hur full jag än blir får du inte röra mina bröst.
Ifall vi blir ihop-
-ska du veta att det inte var min idé att lura dig.
Vems idé var det då?
Andrea, du är så snygg!
Kanske balens drottning.
-Du. -Jag.
Jason, har du bollen?
Ni ser så vuxna ut. Jag börjar nästan gråta.
Vilken scout. Dina kakor tänker jag inte köpa.
Förlåt. Hon ville ha bollen-
-och jag visste att du kanske inte skulle komma om jag frågade.
Du föredrar väl de coola killarna, typ blåsorkestern.
Det fanns en tubaspelare i gymnasiet.
Han märkte mig aldrig.
Du står inte heller högt på listan, va?
Att vara scout är inte den tjejmagnet min rabbin påstod.
Vad fan? Jag är sexig. Nu åker vi.
Den där tar jag inte på mig.
Det här går nog snabbt så om du vill äta efteråt-
-har Bloody Mary på Bora-Bora en underbar marulk på fredag.
Låter gott. Jag ska bara göra det här först.
-Okej. -Ja.
-Ärade journalister. -Nej, låt bli.
-Den är känslig. -Okej. Förlåt.
Förlåt.
-Ska jag..? Okej. -Ungefär... Från här typ.
Ärade affärsjournalister, jag heter Samantha Newly-
-vice VD för Winston Funk-stiftelsen.
Idag är en fantastisk dag-
-för trots att stiftelsen inte levt upp till-
-sina bidragsmål de senaste åren-
-så lovar mr Funk idag-
-30 miljoner dollar per år till olika välgörande ändamål som jag själv väljer.
Vi blir säkert bra partners-
-eftersom han sagt till mig personligen att allt han vill är att hjälpa.
Nu kommer mr Funk att besvara alla era frågor.
Vi kan väl skjuta på lunchen, jag kommer att ha fullt upp.
Okej.
Ursäkta, mr Funk, jag undrade...
Bara för att ens liv har hunnit ganska långt åt ett håll-
-kan man ändå ta en avstickare.
Hallå, mamma!
Jag lämnar tillbaka pilen!
Jag kan inte ha den hos mig. Jag svänger fel vid köket.
-Vet du vad? -Nej.
Jag sålde ett hus!
Förlåt, jag hörde inte. Jag hörde bara "Chardonnay".
-Vad hände? -De sa på seminariet...
...att vi måste hitta vår motivation-
-och min besvikelse över dig var den enda motivation jag behövde-
-så fortsätt göra mig besviken så är jag ostoppbar.
Det gör inget om det saknas skylt.
Lita på din egen kompass och följ pilen.
Poängen är att greppa ratten och köra.
Ibland finns de bästa överraskningarna utanför allfarvägarna.
Hej. Det är svårt att spela ukulele utan att se töntig ut men fortsätt träna.
Vill du gå ut på lördag?
Ja.
Det är ett spel, va?
Man kan ju inte vinna om man inte spelar.