Det finns de som inte har någon.
Ingen att komma hem till.
Ingen att dela sin dag med.
De kan skatta sig lyckliga.
Jag lär mig kinesiska. Det är ju deras sekel-
-och snart kommer de att flöda över gränsen.
Är det trångt där?
-Ja. -Ja.
Mamma? Pappa?
Ja.
-Samantha? Vi såg bilen. -Hej Sammy. Vad gör du här?
Nej, vad gör ni här?
Ni skulle ju gå på loppmarknader idag.
Ja, men vi kom hem tidigt. Jag har hemska nyheter.
Jag fick inte köpa en låda dörrknoppar.
Jag kunde ha haft en extra till alla dörrar.
Vad är det för nyheter?
Du vet lägenheten vi skulle sälja på College Avenue?
Ja?
-Det blev budkrig. -Jaha?
Vi sålde den.
Du vet väl att det inte var ett riktigt krig?
Det var vårt enda objekt.
Nu är den såld.
Du pappa kan väl gå ut och fira?
Samantha, du förstår inte.
För att få objekt måste man ha objekt.
Det är lättare att få jobb när man har ett-
-och att träffa en man när man redan dejtar nån.
Äsch, du har ju varken jobb eller man.
Kan vi inte lägga in en till annons?
Den med bilden på oss med mobiltelefonerna.
Det såg ut som en eskortservice.
Det ringde i alla fall.
Jag vet.
Kan vi inte sälja det här huset?
Ingen ska sälja vårt hus.
Jag har just tvättat persiennerna.
Vi ska inte sälja på riktigt.
Jag vill bara ha ett hus att visa folk.
Då får vi nya objekt.
Jag vill inte ha in främlingar i mitt hus.
Jag vill inte ens ha våra vänner här.
Jag förstår.
-Hallå? -Hej.
Jag hittade 5 dollar i soffan.
Får jag ta 2 till av dig så kan jag gå på bio.
-Ska du inte vara hemma? -Nej.
-Vill du hänga med? -Jag kan tyvärr inte.
Jag har en jobbkris hos mamma.
-Ha det så roligt. -Hej då.
Bra, nu får jag äntligen det stöd av dig...
Vi ses.
Å nej, Todd.
Hej. Det betyder "Jag vill skicka ett fax."
-Vem faxar egentligen längre? -Vad hände med filmen?
Jag ville inte gå ensam.
Det är inte så kul att göra saker själv.
Hur ska jag veta det?
Är det något som stör dig?
Ja, jag får aldrig vara själv, för du är jämt här.
Jag hänger här mycket nu, men jag väntar på ett samtal-
-angående ett jobb som fotograf på "Chicago Mirror".
När kommer de att ringa?
Imorgon? I eftermiddag? När jag avslutar meningen?
Vi är bara två kvar och vi får veta imorgon.
Men jag vågar inte hoppas, för den andre är Wes Green.
-Wes Green? -Wes Green.
Vi började samtidigt på lokala gratistidningar-
-men sen fotade han en gruvräddning-
-och fick Pulitzer-priset. Då satte hans karriär igång.
Jag skulle ha fått det uppdraget, men samtalet kom inte fram.
Jag ringer en taxi. Glöm inte att låsa.
-Lade du vodka i handbagaget? -Ja, ja.
Le lite, det är 25 grader i Cancún.
Varför måste jag ha lockigt hår?
Todd, det är Chuck på Chicago Voice.
Du fick jobbet i den kollapsade gruvan i Ohio. Du måste åka nu.
Cancún, Ohio.
Meddelandet raderat.
Herregud. Fick du veta vad som hände?
Ja, nu fotar Wes omslag-
-och jag hyr din soffa.
-Jag bjuder på den här månaden. -Vad?
Jag ville bara komma iväg-
-och så förstörde jag hela hans liv.
Det måste kännas hemskt. Hur var det i Cancún?
Dena, jag minns aldrig de bra sakerna-
-bara de gånger då jag förstörde för folk.
Förlåt.
-Och Todd vet inget? -Nej.
Jag sa inte att jag tappade hans solglasögon i toaletten heller.
-Får jag berätta? -Nej.
Jag önskar att jag kunde få det ogjort.
Jag vill fixa ett jobb åt honom.
Det skulle jag kunna, om det inte vore för Wes.
-Jag behöver din hjälp. -Jag är förolämpad.
Bara för att jag är italienska, kan jag inte göra mig av med folk.
Jag råkar känna någon som också råkar vara italienare.
Nej, gumman, du är advokat och kan få tag i hans adress.
Du kan skära hans hjul.
Nej, inget mer elakt.
Jag har redan förstört någons liv. Vem gör något sådant?
Min granne ringde och sa att någon säljer mitt hus-
-och visar det just nu.
Min mamma gör sånt.
Tack för att ni kom. Här är mitt kort.
Mrs Newly, vad gör du?
Hur kom du in i mitt hus?
Det är så bra med småstäder. Ingen låser sina dörrar.
Jag gör det. Du får inte sälja mitt hus.
Borde jag ha förklarat det?
Jag säljer inte huset, jag knyter bara kontakter.
Jag har redan mött fyra nya kunder.
En skum man luktade på din stolpe och åkte.
Släppte du in mr Darcy? Det här är inte okej.
Vi älskar det här huset och vill ge dig ett bud.
Nej, nej, nej.
Nej.
-Hej. -Nej, tyvärr.
Huset kanske inte är till salu i alla fall.
Vi vill inte förhandla.
Du får 30 000 dollar över utgångspriset.
Ni ska nog trivas här.
Där är han. Det där är Wes Green.
Snygg.
Jag måste komma på vad jag ska säga.
Jag behöver en plan.
Jag borde ligga med honom.
-Hur hjälper det planen? -Vilken plan?
-Vad då? -Glöm det.
Hallå! Wes Green.
Jag heter Samantha Newly. Jag är Todd Deeplers vän.
Just det.
-Hur är det med Todd? -Det är bra.
Du vet ditt Pulitzer-pris?
-Ja. -Det skulle ha varit hans.
Okej.
-Då går jag och hämtar det. -Nej, nej.
Du kan behålla mojängen.
Snälla, gå inte på intervjun idag.
Låt Todd få jobbet.
Varför det?
Todd skulle ha fått jobbet vid gruvan-
-men jag struntade i att ge honom meddelandet-
-så det är typ min förtjänst att du fick Pulitzer-priset.
För det första:
-Tack för Pulitzer-priset. -Det var så lite.
Jag minns inte att du var med i gruvan-
-och hostade damm och död i två dagar under marken.
Eller att du riggade kameran och fick rätt mängd ljus ner-
-så att folk kunde känna det mörker som rådde där nere.
Vi fattar, du har en kamera.
Det har alla. Jag har en på min telefon.
Jag behåller gärna mitt pris-
-och min intervju som är om 20 minuter.
Jag måste göra mig i ordning. Hälsa Todd.
Ta den här.
-Har du den i bilen? -Har inte du det?
-Nej, jag kan inte. -Det går jättebra.
Hugg på sidan där däcket inte är så tjockt.
Nej, jag var arg. Men det är inte rätt.
-Kom nu. -Ja, åk hem bara.
På grund av dig sitter säkert Todd där, arbetslös.
Och lär sig spela banjo.
Där ser du. Det är som att cykla.
Jag fattar inte att jag fick jobbet som Wes Green tävlade om.
-Det är otroligt. -Varsågod.
-Vad? -Varsågod och var lycklig.
Tänk framåt. Var lycklig. Var så god.
-Tack. -Vi ses.
Jag fixade det jobbet. Men det håller vi tyst om, okej?
Där försvann min pluggkompis.
Du där borta.
-Frank, gå ingenstans. -Oroa dig inte.
Jag ska skicka ett fax till honom.
Tack.
Vad fan?
-Är något på tok, sir? -Fråga henne.
Dig känner jag igen.
Hur visste du var jag bor?
Jag körde hem Todd när vi jobbade ihop.
Idag fick jag ta bussen-
-då någon skar mina däck för att fixa jobb till sin kille.
Hon är din.
Frank, kom igen.
Det är jättesvårt att skära i däck.
Det vet jag ingenting om.
Okej, då. Förlåt mig.
Men nu flippar du ur lite.
Flippar ur... ut...
Du är galen.
Jag förstår, men du får vilket jobb du vill-
-och Todd behövde verkligen det jobbet.
Jaså?
Hade hans fru också begärt skilsmässa-
-och han måste bevisa lokal anställning-
-för att inte förlora sina barn?
Jag vet inte.
Okej, jag har förstört ditt liv med. Jag lovar att lösa det här.
Jag pratar med Todd och förklarar för din fru...
Nej, om du går i närheten av min familj ska jag meja ner dig.
Då måste du hitta en väldigt snäll busschaufför.
Inte kul.
För att hjälpa Wes måste jag förstöra Todds karriär igen.
Jag är förresten lycklig och vill aldrig ha din hjälp.
Dena, Dena.
-Det är ett jättebra erbjudande. -Jag vet.
Det är 30 000 dollar över utgångspriset.
Jag vet. Det är mycket pengar.
På den här marknaden?
Andra människor lyckas inte sälja alls-
-så det är som att spotta dem i ansiktet.
Det var min mammas hus. Jag har aldrig bott nån annanstans.
Dena.
Vet du var din mamma är just nu?
-Hon är här inne. -I en vägg.
-Inte bokstavligen. -I ett mausoleum...
Men hon är inte här i huset.
Hon är i himlen.
Din pojkvän bor i stan-
-och Samantha bor i stan.
Det är där din framtid är, Dena.
Dena, jag ger dig din framtid.
Tack.
-Hej. -Hej.
-Hur var första dagen? -Toppen.
Sam, det här är verkligen mitt drömjobb.
Är det verkligen bättre än att jobba i en kamerabutik?
I en kamerabutik? Jobbet är grymt.
Redaktören gick igenom mina uppdrag.
Gäng i norra stan, vårens träning med Cubs-
-och kanske London 2012.
"Kanske London 2012?"
Vad då, om du spelar dina kort rätt?
Visst, om du vill gå som på äggskal i fyra år.
Inte konstigt att du är stressad.
-Jag är inte stressad. -Lugna ner dig.
Andas.
Du fick jobbet, inte Wes Green.
Du kan få bättre.
Jag tror på dig.
Vad är det som pågår? Du var så glad för min skull.
Okej, jag säger det väl då.
Du är tyvärr inte så duktig.
-Otroligt. -Vad då?
Måste du trycka ner mig?
Nej, så är det inte alls.
Vad är det då? Varför ska jag sluta?
För att...
Jag saknar dig.
Det är så tyst här.
Men när jag hängde här hela tiden klagade du inte.
Det var nog därför jag aldrig kom nånvart när vi var ihop.
Nu kommer jag nånvart.
Jag ska äta middag med redaktören och publicisten nu.
Sam?
Den där Martha Stewart är en hycklare-
-för kniven blir inte vassare.
Nej, inte alls.
Skar du upp Wes Greens däck?
Jag försökte prata med honom.
Jag hade aldrig gjort det, om inte Andrea hade en kniv.
Du hör ju att det egentligen inte var mitt fel.
Nu måste jag sluta.
Tack för att du förstår.
Hans liv är i spillror. Han ska skilja sig och hans däck skars upp.
Jag förtjänar det inte.
Det gör du visst.
Du får nästa jobb.
-Han kan ta det. Jag är klar. -Klar?
Som fotograf?
Ifall att du inte har möjlighet-
-att skära upp fler däck, så får jag aldrig Wes karriär.
Det hade du haft om det inte vore för mig.
Vad?
Tack för husinspektionen, mr Newly.
Inga problem. De licenserade killarna luras.
De är riktiga clowner. Allt är bra under diskhon-
-men du har en blå fläck på diskbänken.
Mamma bakade blåbärspaj varje söndag.
De nya ägarna kan bleka bort det.
Nej, varje gång jag sköljer ur ett glas tänker jag på henne.
Jag får helt enkelt ta med mig diskhon.
-Ja. -De märker nog det.
Den här dörrposten är full av märken-
-från att mamma mätte mig varje födelsedag.
Det är en stjärna vid den trettonde-
-då jag vägrade ta av mig Darth Vader-hjälmen.
Den får jag också slita loss.
-Ytterdörren? -Den ska jag ha.
Där kysstes jag och Chase för första gången.
Jag måste ta med golvet framför brasan-
-för det var där vi... Strunt samma.
Men det måste jag ha.
-Dena, vill du verkligen sälja? -Javisst.
Jag har ju skrivit på kontraktet. Alla räknar med mig nu.
-Jag antar... -Hej.
Jag pratade med köparna.
De ville försäkra sig om-
-att du lämnade kvar brevlådan med Snobben på.
Som om du skulle vilja ha den.
Jag vill ha den.
Regina, dåliga nyheter.
-Ni kan inte sälja huset. -Vad?
Hela källaren är full med mögel.
Och? Häng upp en luftfräschare.
Ingen köper ett mögligt hus, Regina.
Nu när du vet, måste du berätta det.
Tack för hjälpen, herr Vetenskap.
Du är inte proffs och du kan inte vittna mot din fru i rätten.
Dena, jag hämtar en flaska vin och lite smärtstillande-
-så kommer du att glömma det här samtalet till imorgon.
Vänta, vänta. Det är inte mr Newlys fel.
Jag är lycklig här. Jag har ett bra liv här.
Jag har pojkvän, bästis, ett gratis hus och trädgård till hundarna.
Folk jobbar hela livet för att få det jag har.
Jag vill inte flytta.
Okej, du har väl mögel då.
Jag har inte ens en källare.
Jag är inget proffs.
-Tack, mr Newly. -Ingen orsak.
Elledningen i ditt sovrum är trasig.
-Jag fattar. -Jag menar det.
Laga det, annars kommer du att vakna av att du brinner.
Berövade du mig jobbet på grund av en semester?
Det är ett sätt att se det. Tänk på det från andra hållet.
-Jag gjorde dig en tjänst. -Jaså, hur då?
Om du hade fått meddelandet, så hade du tagit jobbet.
Då hade du kanske fått ett Pulitzer-pris och slutat som Wes-
-i ett krossat äktenskap och inte få träffa dina barn.
Jag hade inte nonchalerat våra barn.
Jo, för du hade varit borta hela tiden.
Är du en så bra mamma då?
-Jag gick på deras matcher. -Vänta, Sam.
Deras läxor är jättesvåra.
-Vad snackar vi om? -Jag vet inte.
Jag skäms så mycket.
Jag är så ledsen att jag förstörde ditt liv.
Jag vet inte om du förstörde mitt liv.
Jo, det förstördes. Av mig.
-Det är inte förstört. -Jo, typ.
-Så illa är det inte. -Du såg inte Wes bil.
-Den hade kunnat vara din. -Sluta nu.
-Kan du köra manuell växellåda? -Sam.
Du tror att du bestämmer allt, men du är inte Gud.
Du kontrollerar inte universum.
Du är gullig, Todd. Men det är inte sant.
Jag skulle gärna klandra dig för allt hemskt som har hänt.
Det var elakt att inte ge mig meddelandet.
Men efter det-
-kan jag ha gjort ett par misstag själv.
Nej, du sa att jag tryckte ner dig.
Jag var arg.
Jag har aldrig varit bra på att komma igång själv.
När vi var ihop fick jag en spark i ändan.
Jaså?
Sedan vi gjorde slut-
-har jag varit splittrad.
Säg upp dig. Rekommendera Wes.
Vi hittar nåt bättre.
Kamerabutiken?
Ännu bättre.
Som jag sa, förutom motsatsen-
-så är det trevligt att ha folk i sitt liv.
Man måste bara komma ihåg att de styr sitt eget öde.
-Ge mig den där. -Man kan inte kontrollera dem...
-...oavsett hur gärna man vill det. -Så där.
Oavsett hur mycket de behöver din hjälp-
-så låt bli.
Man kan bara ge dem en knuff i rätt riktning-
-och hoppas på det bästa.
Fördelen är att man får mer tid att fokusera på sig själv.
Att lösa egna problem. Stora som små.
Som att lösa ett korsord när man har minnesförlust.
"Jag någonting Lucy."
Vem tusan är Lucy?