Tror du att du klararatt vänta här själv?
Ja, det får väl gå.
Sir, om du vill röka måste du vara ytterligare sex meter från dörren.
Så rulla mig längre bort då, slyna.
Vad kommer?
Man, vit. 40 - 45 år. Flera skottskador.
ENDAST UTRYCKNINGSFORDON
Blodtrycket är 70. Sju-noll, palpatoriskt.
Puls 140. Ett-fyra-noll. Svag och trådfin i brakialartären.
Inga andningsljud på höger sida, magen är stel.
Verkar blek och diaforetisk. Hur många ingångshål?
Fyra. Axel och höft, genomgående.
Höger lunga i nedre vänstra kvadranten, inga synliga utgångshål.
Vi ger honom 2 gram syre.
- Vad är hans hemoglobin? - 7,3.
Behöver två dropp med stor diameter, sex enheter 0-.
Bestäm blodgrupp, testa för sex enheter till, bröst- och magröntgen.
Meddela kirurgin att vi är på väg.
Operationssal 1 är ledig. Placera honom där.
Du, Jesse, förlåt att jag är sen, grabben.
Jäklar, brorsan, se så du ser ut.
Det är för jäkligt.
Hur känns det? Mår du hyfsat?
Jag mår faktiskt...
...toppen.
Jag förstår inte.
Jag trodde saker och ting gick rätt bra.
Jag trodde vi kände sympati.
Du vet? Att vi höll på att bli ett riktigt team.
Inte... Inte direkt, nej.
Handlar det om temperaturinställningen? Jag försäkrar att det inte händer...
Nej, det är mer än så, Gale.
Det är mycket mer än så.
Kan du utveckla det?
Ja, det kunde jag förstås-
- men jag tror inte att någon av oss-
- skulle ha någon nytta av att dra ut på...
Ja, så...
Ja.
Jag satte ihop hela labbet.
Du sa att du gillade konfigurationen.
Och det gör jag.
Till största delen.
Hör på, du är en duktig kemist med en lovande framtid.
Det är bara det att jag...
Att vi har olika rytm, Gale.
Du förstår... Det är...
Det är som om jag är klassisk-
- medan du är mer jazz.
- Jazz. - Jazz. Ja.
Och Gud vet att det inte är nåt fel på jazz.
Det är helt enkelt så att jag kräver...
- Klassiskt. - Exakt.
Skit också.
Jäklar, det här är fenomenalt.
Läget, partner?
- Jag kan inte tro detta. - Min ersättare?
Åh, jösses.
Hej. Gale.
- Trevligt att träffas. - Läget?
Vi borde ha gjort oss av med husbilen för månader sen.
Allt är så glänsande här.
Förlåt, jag måste ha missat något. Jag vill inte... Jag vill inte vara...
- Det här... - Nej.
...verkar inte klokt.
Så jag antar att det här är...
Åh, kära Guds moder.
Det här är det bästa.
100 kg i veckan. Uppfattat?
Ja.
Åh, jäklar.
Mr White.
Okej, det finns mycket att visa dig.
En del nya tekniker att lära sig.
- Vad då, nu? - Ja, nu.
Vi har bara ett par dagar på oss innan nästa sats.
Och jag behöver uppdatera dig.
Visst. Jag säger bara...
Hur är mobilmottagningen här nere?
Den existerar inte.
Vi är avskärmade.
Det finns en telefonkabel för nödfall. Kom igen.
Så du har inte pratat med någon idag-
- förutom kapten Nörd där.
Hurså?
Din svåger.
Vad är det med honom?
- Vad har hänt? - Han var medvetslös.
Exponerar du såren?
- Två enheter saltlösning. - Andningsballong.
Andningsljud bilateralt. Lårbenet känns som vått grus.
Andra är inte mycket bättre. Ta av kängorna.
Se om du känner puls. Använd blodtrycksmanschett eller ABI?
Var är blodet?
Dr Bording till kardiologin.
- Sir, kan vi hjälpa dig? - Ja, jag...
- Det är okej. Han är i familjen. - Tack.
Marie. Jag är så ledsen. Jag är så ledsen, raring.
Jag är så ledsen.
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Hur mår han? - Jag vet inte.
De berättar inget. Han opereras fortfarande.
De sköt honom fyra gånger.
Åh, jösses.
- Var är Holly? - Jag har barnvakt.
- Hej, hur mår du, då? - Bra.
Jaså?
Säkert?
Jag mår bra. Jag behöver bara lite frisk luft.
Okej.
- Här. Jag öppnar dörren. - Jag klarar det. Jag mår bra.
Walt. Walt, det här är ASAC Merkert. Hanks svåger, Walt.
- Hallå. - Jag beklagar verkligen.
Tack.
Kan du berätta något? Någon information?
Vi vet bara att två män låg i bakhåll för Hank.
Det hade inga legitimationer. Antagligen mexikanska medborgare.
Deras tatueringar tyder på anknytning till en knarkkartell.
Varför attackerade de Hank?
Vi är inte säkra på det.
Det kan ha att göra med en utredning Hank arbetade med-
- eller ett budskap till narkotikapolisen i allmänhet.
De hyser agg.
Kartellerna har en tendens att vara dramatiska.
Jösses.
- Var är det? Jag menar, är de...? - Han tog båda två.
Han dödade en på platsen, den andre är däruppe i kritiskt tillstånd.
Din svåger är en tuff jäkel som slog ut båda två-
- med tanke på att han inte ens hade sin pistol.
Hade han inte sin pistol?
Varför hade Hank inte sin pistol?
Marie, misshandelsanklagelsen.
Jag var tvungen att stänga av Hank under utredningen.
Det betyder att jag var tvungen att ta hans vapen.
Du var tvungen att ta det.
- Det är standardförfarande. Ingen... - Okej, hör på.
Hade ni lyssnat på honom från början och låtit honom gripa uslingen-
- hade han inte behövt ta saken i egna händer.
Och han hade haft en pistol och kunnat försvara sig.
- Marie, ta det bara... - Nej. Bara...
Det är deras fel.
Han hade ingen pistol.
Raring, det här hjälper dig inte.
Du.
Vad för slags partner är du?
Du skulle hålla honom om ryggen och var fanns du?
Var fanns du?
I Texas.
Och du.
Du skulle skydda dina agenter-
- i stället för att ta deras pistoler-
- och varken stödja dem eller hålla dem om ryggen.
- Marie. Marie. - När de...
Raring, vi går bara och sätter oss, okej?
Jag gör inget förrän de två sticker härifrån. Jag menar det.
- Förlåt... - Gå.
Du är inte välkommen här.
- Narkotikapolisen är inte välkommen. - Okej, raring.
Kom nu.
Kom nu. Vi sätter oss.
Det är inte bara de.
Det är du, Walt.
Den här Pinkman som Hank letade efter-
- skulle han inte ens ha hört talas om-
- om du inte hade köpt marijuana av honom.
- Marie... - Tänker du någonsin på det, Walt?
Gör du det?
Tänk du på allt du har utsatt honom för?
Marie, sluta.
Du är upprörd och letar efter någon att skylla på-
- och det är förståeligt, men skyll inte på Walt.
Det är inte hans fel.
Förlåt. Förlåt.
- Gullet... - Nej. Nej.
- Det är okej. - Det är Hank.
Det är okej.
Okej, du är klar.
Okej, nästa.
ENDAST AMBULANSER
Hallå.
Hallå, hallå, hallå.
Ja.
Hallå, hallå. Jesse Pinkman är här.
Åh, kära nån.
Walter White till närmaste interntelefon.
Walter White, var god svara i närmaste interntelefon.
Du, jobbar vi nån gång i år?
Vad fan tänkte du på? Varför ringer du hit?
Provade mobilen men du svarade inte.
- Hur ska jag få tag i dig? - Det ska du inte.
Det har gått en hel dag. Hur lång tid tar sorgeprocessen?
Säg bara hur lång tid det tar.
Jag säger bara att vi har ett schema, visst?
Min familj går före ditt schema.
Du, det är inte mitt schema.
- Vi har plikter här. - Jag kommer dit när jag kommer.
Vet du vad? Strunt samma. Jag tillverkar på egen hand.
- Det gör du inte alls. - Varför inte?
För det första-
- är du inte det minsta bekant med utrustningen.
Det måste väl finnas nån slags bruksanvisning?
- Och jag kan läsa. - Jess, rör inget.
Sluta behandla mig som din assistent.
Jag är inte din underlydande. Vi är partner. Minns du?
Jag vill att du väntar tålmodigt, jag kommer så fort jag kan.
Tack så mycket för dina vänliga ord.
- Vi uppskattar verkligen det. - Vad, är din fru där?
Ja. Ja, det är hon.
Hon blir glad över att du frågade om henne.
Håll oss i dina tankar.
Du, säg åt din idiotiska svåger-
- att gå mot ljuset.
Så jag tänkte att vi skulle skaffa frukost åt alla.
Ja, det låter bra. Vet du vem det var?
Jo, äggen är inte så illa.
- Se på det. - Se på vad?
På vad? Det här. Fläckarna.
Gaffeln är så smutsig.
Säg att du ser det. Du har bra ögon. Titta på det.
Marie, det är bara vattenfläckar.
Det gör inget.
Det är inte "vattenfläckar".
Det är smuts.
Detta bestick har helt klart inte diskats.
Det är täckt i baciller från nån annans mun.
Gud vet vad.
Allvarligt, faster Marie, så är det vattenfläckar.
Våra hemma är inte bättre.
De hemma har inte med saken att göra. Vi är på ett sjukhus.
De måste hålla en högre standard. De har ansvar.
Jag är inte helt säker på-
- om kafeterian räknas som en del av sjukhuset.
Den ligger i samma byggnad. Allt är under samma tak.
Tror du att sjuka-
- inte äter med dessa bakteriefyllda bestick?
Gud, hur ska man överleva i den här dödsfällan?
Marie...
Jag överlevde.
Min lobektomi utfördes på det här sjukhuset.
Minns du det?
Minns du hur rädda vi var allihop?
Jag vill inte visa det, men jag var vettskrämd.
Hela veckan var allt jag kunde tänka på-
- att de faktiskt skulle skära upp mig-
- och ta ut en del av mig-
- som hade varit med mig hela livet.
Jag kunde inte få den bilden ut ur mitt huvud.
Jag tror att det läskigaste var när de tog mig till förberedelserummet.
Att ligga där och vänta på att de ska söva en.
Att veta att man kanske aldrig skulle vakna igen.
Det jag faktiskt minns från den dagen-
- är när vi körde till sjukhuset.
Skyler, minns du att jag ville köra den dagen?
Ja.
I vilket fall var vi där. Vi körde längs Central-
- och vi hade grönt ljus hela tiden.
Jag menar att vartenda ljus vi kom till... grönt.
Det är bara... När händer det?
Bra så där, pang, pang, grönt hela vägen.
Och hela tiden var allt jag kunde tänka på:
"Varför idag? Varför? Varför kan jag inte få tillbringa-
- några extra minuter i bilen med min familj?"
Jag har aldrig velat bli fast i bilkö så gärna i hela mitt liv.
Jag var åtminstone med min familj.
Jag hade det.
I vilket fall överlevde jag det här stället.
Och jag är inte hälften så mycket karl som din man.
Ja?
Vad fan pågår däruppe?
Jag skulle ställa samma fråga till dig.
Känner du till mina män?
Jag hörde att de attackerade en narkotikapolis. Varför gjorde de det?
Vad är problemet? Är din spanska inte bra längre?
Jag beordrade det inte, och mina män skulle aldrig göra det själva.
Någon gav klartecken.
Anklagar du mig?
Jag säger bara att de inte skulle agera själva.
Jag har inte för vana att stjäla ur egen ficka.
Jag antar att nästa leverans kommer att bli försenad.
- Några idéer om när den anländer? - Om en vecka, en månad.
Det är för mycket fokus på gränsen. Vi ligger lågt för tillfället.
Vi ligger lågt och får den sanna historien-
- från min man som överlevde.
Din man är häktad.
Gud välsigne Amerika.
Han är oskyldigt till motsatsen bevisas. Korrekt?
Jag skaffar den bästa advokaten-
- och sen får vi veta sanningen.
Håll mig underrättad.
När man kommer så nära ryggraden-
- finns det alltid skäl till oro-
- men som jag sa är det för tidigt att säga något.
Han har åtminstone opererats färdigt, så...
- Operation klar, på väg att tillfriskna. - Okej. Och var är han?
Tyvärr kan du inte träffa honom än.
Vi måste vänta på att han stabiliseras.
Hur lång tid tar det?
Det kan jag inte säga. Kan ta timmar.
Men vi meddelar dig så fort du kan träffa honom.
Tack.
Vi kanske skulle ta dig hem i några timmar?
Få lite vila?
Jag ska ingenstans.
Inte jag heller.
Tja, längtar nån annan efter att borsta tänderna-
- eller är det bara jag?
Om jag åkte förbi huset och hämtade lite grejer?
Marie? Jag kunde åka förbi ert ställe.
Det vore toppen. Tack, Walt.
Okej.
Walt. Walt.
Vi hörde precis att han vaknade.
Ja, det är ju försiktigt goda nyheter.
- Tack och lov. Jag tar det. - Ja.
Hör ni, det här är Hanks svåger, Walt.
- Trevligt att träffas. Hej. - Hej.
- Vi utbyter bara Hank-historier. - Det kan ta hela dagen.
Gud vet att det finns miljontals såna.
- Under tiden. - Usla skithög.
Killen som sköt honom, den som är kvar, är däruppe.
Har smärtstillande och vilar bekvämt.
Dina skattepengar i arbete.
Du borde se vad Hank gjorde med svinet.
Vill du se?
Kom igen, jag visar dig.
Har du det bekvämt, din skithög?
- Har du honom? - Kom igen.
- Då så. - Ta det lugnt nu, lugnt.
Kom hit.
Nej.
Skit också.
Ja.
Äntligen. Det var fan på tiden.
Varför håller inget på att tillverkas?
Walter White till närmaste interntelefon.
- Operatören. - Det här är Walter White.
Jag kopplar dig.
Du, vi har problem, stora.
Pastorn, så snällt av dig att ringa. Igen.
Sätt på telefonen nu.
Jo, jag ska definitivt kolla upp det.
Vet du vad? Jag ringer tillbaka på mobilen?
Okej.
Jag sa åt dig att vänta. Jag vet inte hur många sätt jag kan säga det på.
Ja, ditt as, jag väntade-
- när den läskige, tyste killen dök upp.
- Kom Gus förbi? - Inte han.
Tydligen är jag inte värdig att träffa honom.
Den andre. Den jag är behörig att prata med.
Han började ställa frågor med.
Som varför vi inte har tillverkat något. Okej, vi har en kvot.
Det ska vara klart i morgon. Bryr du inte verkligen inte alls?
För den killen har, typ, döda ögon.
Låt mig fråga dig en sak.
Minns du när vi var ute i öknen med Tuco?
Du menar när han riktade ett maskingevär mot mitt huvud?
Ja, jag tror jag kan dra mig det till minnes. Hurså?
Jo. Han sa... Han sa hela tiden-
- att nån skulle komma från Mexiko och ta oss.
Minns du det? Vem var det?
Vad fan har det med saken? Hör på, jag vet inte. Det var...
Hans kusiner.
Visst, Jesse? Det var... Det var hans kusiner.
Ja, kusiner.
Vad som. Hurså?
Några nyheter?
Ingen förändring.
Okej, jag visste inte vems tandborste som var vems-
- så jag tog vägen förbi apoteket.
Tack och lov för researtiklar, visst?
- Tack. - Ja.
Ja.
Åh, jag tror jag ska gå och tvätta ansiktet.
Jag håller på att bli tokig.
- Vill du följa med? - Ja.
Sköterska Franklin, var god kontakta operatören.
Jag har chokladkakor.
Var det den här du bad om?
- Ja. - Ja?
Ja, jag ögnade igenom den.
- Ser intressant ut. - Ja.
Farbror Hank gav mig den.
Nå, vad handlar den om?
Pablo Escobar, den store knarkkillen på 80-talet.
Ja. Ja. Jag minns att jag såg honom på nyheterna.
Det handlar mer om killarna som utredde honom-
- och försökte få fast honom.
En del av dem var ju narkotikapoliser.
Farbror Hank sa att de var värda att känna till-
- att alla vet vem Pablo Escobar är-
- men ingen vet vilka killarna som satte dit honom är.
Jag antar att jag aldrig har tänkt på det.
Han sa att de goda aldrig får press som skurkarna.
Så han gav den till mig.
Tänkte jag skulle läsa den.
Jag behöver...
- Jag är strax tillbaka, okej? - Okej.
FAMILJEVÄNTSAL
Nej, jag försäkrar dig att vi jobbar hårt. Absolut.
Så jag kan förvänta mig leveransen i morgon som avtalat.
Tja...
Tyvärr...
Tyvärr-
- kommer vi inte att kunna hålla schemat den här veckan.
Men inte på grund av bristande ansträngning.
Är det något jag borde få veta?
Tja, för att vara helt ärlig-
- så sabbade Gale verkligen för oss.
Inte avsiktligen förstås, men han... Han fick oss att tappa mycket tid.
Och vi har försökt ta igen det sen dess.
Och jag har behövt göra ärenden-
- för att försöka nå vårt mål.
En del utrustning var felkalibrerad...
Allt är väldigt tekniskt och tråkigt.
Men var försäkrad om att...
Att vi gör vad som krävs.
Det har hela min uppmärksamhet.
Vi tillverkar över helgen om det behövs.
Vi kommer att ha 200 kg åt dig i nästa vecka.
Har jag ditt ord på det?
Det har du. Du har mitt ord på det.
Tack för uppdateringen.
Ja. Just det.
Några nyheter?
Nej, jag vandrar bara omkring.
- Hur mår allihop. - Så bra man kan förvänta sig.
Det är att inte veta-
- som är det svåraste, tycker jag.
Nåt nytt om de killarna?
Vilka de är? Vad de ville?
Nej, inget än, men vi ska få fram det.
Steve...
Tror du att det kan finnas andra?
Kompis, ingen kommer åt Hank.
Det var deras enda chans och de sabbade det.
Så nej.
Inte en chans.
Jösses.
Jag skulle gärna gå in dit och skjuta jäveln i huvudet.
Jag med.
Ja?
Jaså?
Toppen. Vi kommer ner direkt.
Maten är här.
Du, gillar du Pollos Hermanos?
- Kommer ni? - Ja.
- Då och då, ja. - Ägaren stöder narkotikapolisen.
Han hörde vad som hände. Han ger mat åt varenda polis i huset.
- Det är underbart. - Ja.
Och tydligen tar han med den hit personligen.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Det är en otroligt...
- Gott, va? - Delikat.
Det är så generöst av dig. Tack så mycket.
Ja, tack. Hörde ni det?
Mr Fring erbjuder 10000 dollar i belöning-
- för all information gällande fallet.
Tja, det... Det är underbart.
Wow, tack, mr Fring.
Varsågod. Män som din man-
- är den tunna linjen mellan oss och de odjuren.
Önskar jag kunde göra mer.
Vi uppskattar ditt stöd.
Belöningen kan vara vändpunkten här. Det hjälper verkligen.
Återigen kan jag inte uttrycka hur ledsen jag är.
Jag har händelsevis träffat agent Schrader.
- Jaså? - Vår insamling för ett par månader sen.
Mr Fring var en av våra sponsorer.
Jag pratade med din make i några minuter.
Det var faktiskt så, mr White, att ditt namn nämndes.
Jaså?
Ja, det råkade finnas en insamlingsbössa för dig-
- och vi talade kortfattat om dina hälsoproblem.
Jag hoppas att du har fått goda nyheter.
Saker och ting har förbättrats, ja.
Det var underbart att höra.
Det var tydligt för mig att han bryr sig mycket om dig.
Tja, jag har stört er länge nog.
Tack så mycket ännu en gång. Det var ett nöje att träffa dig.
- Tack. - Ja, tack.
- Jag följer dig ut. - Nej, det behövs inte.
Det är fantastiskt.
Jo, jag tackade inte.
Jag följer honom ut. Jag kommer strax tillbaka.
Trevligt att träffas. Tyckte du om kycklingen?
- Den var god. God. - Ursäkta mig.
Nöjet var på min sida.
Tack. Tack.
- God kyckling, va? God. - Ja.
- Mr Fring. - Mr White.
- Jag ville tacka dig igen. - Nöjet är på min sida.
Får jag? Får jag tala med dig. Bara för ett ögonblick.
Du visste.
Du visste att min svåger arbetade för narkotikapolisen.
Jag undersöker alla jag gör affärer med.
Vilken noggrann man skulle inte det?
Han är inget problem för oss, för våra affärer.
Att du kommer hit...
Är det något slags budskap?
Jag stöder mitt samhälle.
Jag gömmer mig fullt synlig, precis som du.
- Är vi klara? - Nej, hör på, jag...
Attacken på min svåger, jag förstår den inte.
Jag vet inte vad den betyder.
Snälla, om du har någon kunskap-
- som du kan dela med dig av...
Jag oroar mig över min familj.
De klarar sig säkert.
Jag har hört att angriparen som överlevde är svårt skadad.
Det är tveksamt om han överlever.
Tacka mig nu och skaka hand.
- Tack. Tack igen. - Det var så lite, mr White.
Hörde du det?
- Ska vi gå upp? - Kom igen.
Vad pågår?
Vad händer?
Börjar hjärtmassage. Ett, två, tre, fyra.
- Ett, två, tre... - Defibrillator?
Patienten är i asystoli. Fortsätt hjärtmassage.
Ett, två, tre, fyra.
- Ge mig en liter saltlösning. - Hittar ingen puls.
Ett, två, tre, fyra.
- Fortfarande inget. - Okej, slutar hjärtmassage.
- Tid? - KI. 20.43.
Dödstidpunkt, kl. 20.43.
Brinn i helvetet, din skithög.
Ja? Juan?
Jag antar att du hörde nyheten.
Din man dog. Jag hörde.
- Det är olyckligt. - Ja, olyckligt.
Under tiden omringar Federales mitt hus.
Vet du vad jag tror, Gustavo? Att du ligger bakom det här.
Varför skulle jag göra det här?
- Hur skulle det tjäna mig? - Det är det jag försöker lista ut.
Börja på egen hand, kanske.
Tror du att det skulle funka?
Juan, det låter som att du är väldigt stressad.
Ring tillbaka när du ser saker klarare.
Jag ser saker klart nog.
En narkotikapolis blir skjuten och hela Washington börjar skälla.
De federala måste visa upp sig-
- och jag får Federales i mina rosenbuskar.
Men bara ett tag.
Att synas, politik.
Är du fortfarande där, Gustavo?
Ja.
Jag är här.
Jag väntar ut det här som alltid.
Min bror är polischef.
Jag har kontakter. De fixar så att jag klarar mig.
Och när jag får fram bevis-
- och de andra får veta vad du har gjort-
- kanske vi kommer på besök.
Vi kanske kan...
Skyler. Skyler. Marie. Marie.
Åh, hur mår han? Säg någonting positivt.
Jag tror han är stabil nog så att ni kan göra ett kort besök.
Ledsen, men det är bara närmaste familjen.
- Vi är familj allihop. - Jag förstår.
Men vi har ett protokoll här som vi måste...
Vi är familj allihop.