Vi är här för att ta farväl av våra bröder och systrar.
Av våra fäder och mödrar. Av våra vänner.
Av alla de män och kvinnor som lade sina dispyter åt sidan-
-för att kämpa tillsammans och dö tillsammans-
-så att andra skulle få leva.
Världens alla människor-
-står i skuld till dem och skulden kan aldrig återgäldas.
Plikten och hedern kräver att de får leva kvar i vårt minne...
...till nästa generation och alla generationer som följer...
...så länge som människor andas.
De var sköldarna som vaktade människornas riken.
Och vi ska aldrig se deras like igen.
Har du sett Arya?
Det stinker av brända lik och du tänker på henne.
-Jag vill tacka henne för... -Det tror jag säkert.
-Det är inte därför. -Det är klart att det är.
Och varför inte? De döda är döda, men inte du.
Gendry. Det stämmer väl?
-Ja, ers nåd. -Du är Robert Baratheons son.
Vet du att han tog min familjs tron och försökte få mig mördad?
Jag visste inte att han var min far förrän efter hans död.
Ja, han är död. Hans bröder likaså.
Så vem härskar nu över Storm's End?
-Jag vet inte, ers nåd. -Vet någon?
Storm's End borde tillhöra dig.
Jag är oäkting.
Nej, du är lord Gendry Baratheon av Storm's End.
Robert Baratheons legitime son.
Ty så har jag bestämt.
Skål för lord Gendry Baratheon av Storm's End.
-Skål för Gendry! -Lord Gendry!
Gendry!
-Gendry! -Gendry!
Lord Gendry!
Gendry!
Det var väl lätt?
-En passande belöning åt en hjälte. -Vänta.
En lord av Storm's End som för evigt kommer att vara er trogen.
Ser ni? Ni är inte den enda som är klipsk.
Jag går ner och hämtar ett fat till.
Vi stred mot döda ting och överlevde.
Om vi inte dricker nu, när ska vi då göra det?
Senast vi träffades sa jag att jag skulle döda henne om vi möttes igen.
-Du hade säkert dina skäl. -Det hade jag.
-Det har jag. -Gjorde du det?
Jag fick aldrig chansen. Hon ordnade det själv.
Eller så var det hennes gud. Ljusets herre.
Vi spelar hans spel åt honom, utkämpar hans krig och segrar.
Och sen...sticker han.
Inga tecken, inga välsignelser. Vem vet vad han vill?
Att grubbla över det gör dig nog inte lyckligare.
Tänk om jag inte försöker bli lycklig?
Då har du tur.
Vi må ha besegrat dem, men vi måste fortfarande strida sinsemellan.
Tack. Jag mår redan bättre.
Mer öl!
Den här är sinnrik. Till och med bättre än sadeln jag gav dig.
Daeron Targaryen tillverkade en-
-åt sin krympling till systerson för 120 år sedan.
-Jag tyckte om den. -Du kan vår historia bäst av alla.
Det kommer väl till pass för dig som lord av Winterfell.
-Jag är inte lord av Winterfell. -Du är Ned Starks enda son i livet.
-Du vill inte. -Jag vill ingenting längre.
Jag avundas dig.
Avundas mig inte. För det mesta lever jag i det förgångna.
-Botten upp. -Drick nu.
-Inte allt på en gång. -Drick nu. Jag vet att du kan.
-Vi måste fira segern. -Att kräkas är inte att fira.
Jo, det är det. Skål för drakdrottningen!
Skål för Arya Stark, Winterfells hjälte!
Drick!
Ingen fara!
Din tur.
Du är enda barnet.
-Det har jag berättat. -Nej.
-Jo. -Jag anade det.
Drick. En till.
-Varför är det hans tur igen? -För att det är min lek.
Du har dansat med Renly Baratheon.
Drick.
Nej, tvärtom!
-Jag såg honom rida på den där saken. -Alla såg det.
Nej, nej. Jag såg honom rida på den där saken.
-Ja, det gjorde du. -Ja.
Det var därför vi gick med på att följa honom.
Det är den sortens man han är.
Han är liten...men stark.
Stark nog att göra en fiende till vän och bli mördad för det!
De flesta som blir mördade förblir döda. Men inte han.
-Jag hade inget att säga till om. -Han återvänder och fortsätter kämpa.
Här, norr om muren, och sedan här igen.
Han fortsätter strida.
Han klättrade upp på en drakjävel och stred.
Vem klättrar upp på en drakjävel? En galning eller en kung!
-Drick. -Drick.
Drick.
Fel, fel, fel! Drick!
-Du var gift. Före Sansa. -Drick.
-Du dricker vin, men föredrar öl! -Nej!
Du är jungfru.
Det påståendet rör nuet.
Du har vid inget tidigare tillfälle legat med en man.
Eller en kvinna.
Jag måste pissa.
Vi klarade det! Vi mötte de iskalla jävlarna.
Vi såg rakt in i deras blå ögon. Ändå är vi här.
Vem av er ynkryggar har skitit i mina byxor?
Ursäkta mig ett ögonblick.
Efter allt det rider den här jäveln norrut och tar henne ifrån mig.
Tar henne, bara så där. Jag menar det, Clegane.
-Mitt hjärta är krossat. -Rör mig inte.
Du får röra mig.
-Jag är inte rädd för vildingar. -Det kanske du borde vara.
Nåväl, Clegane. Det är dags att dränka våra sorger.
Jag har inte druckit upp.
-Du avgjorde slaget. -Du är skyldig mig en tjänst.
-Glöm inte det. -Inte så länge jag lever.
-Är ni klar nu? -Det här är min bägare.
Hon kunde ha gjort dig lycklig för en stund.
Bara en sak kan göra mig lycklig.
-Och vad är det? -Det är min jävla ensak.
-Du brukade inte kunna se på mig. -Det var länge sedan.
-Jag har sett värre saker sedan dess. -Jag har hört talas om det.
Att du blev inriden. På ett brutalt sätt.
Han fick det han förtjänade. Det såg jag till.
-Hur då? -Hundar.
Du har förändrats, lilla fågel.
Inget av det hade hänt om du hade lämnat staden med mig.
Ingen Lillfinger, ingen Ramsay... Ingenting.
Utan Lillfinger, Ramsay och de andra hade jag förblivit en liten fågel.
-Hallå! -Häll upp en till.
Skjut inte.
Det är natt, det är iskallt ute och alla firar.
-Du borde fira med dem. -Jag firar.
Ja, jag med. Jag är inte Gendry Rivers längre.
Jag är Gendry Baratheon, lord av Storm's End.
-Enligt drottningens påbud. -Gratulerar.
Jag vet inte hur en lord för sig. Jag kan knappt äta med gaffel.
Allt jag vet är att du är vacker, att jag älskar dig-
-och att inget kommer att vara något värt utan dig.
Så stanna hos mig.
Bli min hustru. Bli lady av Storm's End.
Du blir en underbar lord-
-och den lady som får dig har verkligen tur.
Men jag är ingen lady. Det har jag aldrig varit.
Det passar inte mig.
Du drack inte.
-Drack jag inte? -När vi lekte.
-Jag drack. -Det här är från Dornien.
Det här är ingen lek, bara dryckenskap.
Som du vill.
Du håller rummet varmt.
Det var det första jag lärde mig när jag kom hit.
Att hålla lågan vid liv. När man lämnar rummet lägger man på mer ved.
Så omsorgsfullt och ansvarstagande.
-Dra åt helvete. -Vet du vad jag lärde mig först?
-Att jag hatar det jävla Norden. -Man fäster sig vid det.
Jag vill inte fästa mig vid något.
Och Tormund Jättebane? Har du fäst dig vid honom?
-Han var mycket sorgsen när du gick. -Du låter faktiskt svartsjuk.
Ja, visst gör jag?
Det är jäkligt varmt här inne.
Låt mig.
-Vad gör du? -Jag tar av dig skjortan.
-Jag har aldrig legat med en riddare. -Jag har aldrig legat med någon.
Då måste du dricka. Sådana är reglerna.
Jag sa ju...
Är du full?
Nej.
Bara lite.
Jag kände inte ser Jorah så väl, men en sak vet jag.
Om han hade fått välja, skulle han ha dött medan han beskyddade dig.
Han älskade mig.
Men jag kunde inte älska honom.
Inte så som han önskade.
Inte så som jag älskar dig.
Får jag det?
Jag önskar att du inte hade berättat. Då hade jag varit lycklig nu.
Jag försöker glömma det.
I kväll glömde jag det en stund, sedan såg jag dem samlade runt dig.
Jag såg deras blickar på dig. Jag känner den blicken.
Många har sett så på mig, men aldrig här. Aldrig på den här sidan havet.
-Jag vill ju inte ha tronen. -Det kvittar vad du vill.
Du ville inte vara kungen i Norden.
Vad händer när de kräver att du tar det som är mitt?
Då vägrar jag. Du är min drottning. Vad mer kan jag säga?
Säg ingenting. Till någon, någonsin.
Säg ingenting om vem du egentligen är.
Be din bror och Samwell att tiga och inte berätta för någon.
Annars tappar du kontrollen över det och vad det gör med människor.
Oavsett hur många gånger du knäböjer, oavsett vad du svär.
Jag vill att det ska vara som förut emellan oss.
Jag måste berätta för Sansa och Arya.
Sansa lär vilja att jag försvinner och att du intar Järntronen.
-Nej då. -Hon är inte tösen du växte upp med.
Inte efter det hon har sett. Inte efter det de gjorde med henne.
-Jag är skyldig dem sanningen. -Även om sanningen krossar oss?
-Det gör den inte. -Jo.
Jag har aldrig bönfallit om något, men jag bönfaller dig.
Gör det inte. Snälla.
Du är min drottning. Ingenting kommer att förändra det.
Och de är min familj. Vi kan leva tillsammans.
Ja. Jag berättade just hur.
Halva styrkan är borta.
Detsamma gäller nordmännen.
Gyllene kompaniet har anlänt till King's Landing-
-med hjälp av Greyjoys flotta. Oddsen har blivit oroande jämna.
När folket förstår vad vi har gjort för dem...
-Att vi räddade dem... -Cersei ser till att de misstror det.
Vi slår till med full kraft. Vi sliter upp henne med rötterna.
Målet är att avlägsna Cersei utan att förgöra King's Landing.
Lyckligtvis så förlorar hon allt fler allierade.
Yara Greyjoy har återtagit Järnöarna i sin drottnings namn.
Dorniens nye furste lovar oss sitt stöd.
Många vänder sig emot henne, men så länge hon sitter på tronen-
-kan hon kalla sig drottning över de Sju kungadömena.
Vi behöver huvudstaden.
Jag såg stadens invånare revoltera mot sin kung när de svalt.
Och det var innan vintern hade kommit.
Ge dem förutsättningarna så förkastar de Cersei.
Vi omringar staden.
Om Järnflottan försöker frakta in mat kommer drakarna att förinta dem.
Om Gyllene kompaniet anfaller besegrar vi dem på slagfältet.
När folket ser att Cersei är vår enda fiende är hennes välde över.
-Då så. -De män vi har kvar är utmattade.
Många är sårade. De kämpar bättre om de får tid att återhämta sig.
Hur lång tid?
Det vet jag när jag har talat med officerarna.
Jag reste norrut för att kämpa vid er sida-
-och min armé och jag själv fick betala dyrt.
Nu när det är dags att återgälda tjänsten vill ni vänta.
Det är inte bara vårt folk - det är även ert.
Vill ni kasta in dem i ett krig de inte är redo för?
Ju längre fienden lämnas ifred desto starkare blir de.
Nordens styrkor kommer att hedra sina löften-
-och sin trohetsed till drottningen av de Sju kungadömena.
Ni befaller och vi lyder.
Så...om alla är överens-
-tar Jon och ser Davos Kungsvägen tillsammans med Nordens styrkor-
-och de flesta dothrakier och Obesudlade.
En mindre grupp rider till White Harbour-
-för att segla till Dragonstone.
Vår drottning och hennes drakar beskyddar oss från skyn.
Ser Jaime har valt att stanna här som gäst hos ladyn av Winterfell.
Vi har segrat i det stora kriget. Nu ska vi segra i det sista kriget.
I alla de Sju kungadömena-
-ska människorna leva utan fruktan under sin rättmätiga drottning.
Vi behöver prata.
Vi skulle alla vara döda om det inte vore för henne.
Vi skulle vara marscherande lik.
-Arya dödade Nattkungen. -Hennes män dog för Winterfell.
Och vi glömmer dem aldrig. Men jag knäböjer inte för någon som...
Jag svor mig och Norden till hennes sak.
Det respekterar jag.
-Respekterar du det? -Vi behövde henne.
Vi behövde hennes armé, hennes drakar. Det var rätt beslut.
Och det är rätt av oss att säga att vi inte litar på din drottning.
-Ni känner henne inte. -Hon är inte en av oss.
Att bara lita på dem du växt upp med ger få allierade.
Ingen fara. Jag behöver inte många allierade.
-Arya... -Vi är en familj.
Vi fyra. De sista av huset Stark.
Jag har aldrig varit en Stark.
Det är du. Du är lika mycket Ned Starks barn som någon av oss.
Du är min bror. Inte min halvbror eller oäkting till bror.
Min bror.
Valet är ditt.
Jag har något att berätta.
Men svär att ni aldrig avslöjar det för någon.
-Vad är det? -Ni måste svära innan jag berättar.
Hur kan jag svära om jag inte vet vad det är?
För att vi är en familj.
-Svär. -Jag svär.
Jag svär.
Berätta för dem.
Ska hon stanna här med dig?
Hon har svurit att beskydda flickorna Stark.
Säg något spydigt.
Jag är glad. Jag gläder mig åt din lycka.
Jag är glad att du äntligen måste bestiga någon.
Vet du hur länge jag velat skämta om långa personer?
-Skål för att bestiga berg. -Skål för att bestiga berg.
-Hurdan är hon där nere? -Vad? Det har du inte med att göra.
Jag har inte varit med en kvinna på åratal.
-Ge mig något. -Din fähund.
-Smådjävulen vill veta. -Jag visste att du knullade henne.
Två långa, blonda högdjur. Måste vara som att se sig i spegeln.
Ser Bronn av Svartvattnet. Var är din bägare?
-Vad gör du i Norden? -Vad gör du med den där?
Den här? Den är till er. Till er båda.
Du ska ju vara i Södern.
-Ni två är ett par förgyllda fittor. -Så ohyfsat.
Jag har mockat er skit i åratal.
-Till vilken nytta? -Du är riddare, tack vare mig.
En titel lika värdefull som ett blont hårstrå från din brors pung.
Makten tillhör den som...
Håll truten. Jag har aldrig slagit en dvärg förut-
-men ett ord till, så får du spö.
Jag tror inte att du skulle göra det...
Det klarar du inte ens en bra dag.
-Och dina bästa dagar är förbi. -Du bröt näsan på mig!
-Inte alls. -Hur vet du det?
Jag har brutit näsor sedan jag var i din storlek och vet hur det låter.
Er syster erbjöd mig Riverrun.
Ett stort slott, gott om bönder som gör som man säger.
Och du tror att Cersei...
Jag visste att er syster var död så fort jag såg drakarna.
Er armé är skit, men jag slår vad om att drakdrottningen segrar.
Och jag råkar gilla att slå vad.
Om Cersei dör kan hon inte uppfylla löftet.
Men oddsen kan ju förändras om drakdrottningens Hand hittas död.
Hennes främsta generaler kanske blir skjutna.
-Plötsligt... -Får jag tala?
Varför inte? Endast döden kan få dig att tiga.
Vi kom överens för länge sedan. Minns du det?
Om någon betalade för din död skulle du betala dubbelt.
Vad är dubbla Riverrun?
Highgarden. Du kunde bli Viddens härskare.
-Highgarden? Är du galen? -Hellre det än död.
Han skulle inte prata med oss om...
Egentligen behöver jag endast en av Lannisterbröderna vid liv.
-Ingen skurk ska äga Highgarden. -Inte? Vilka var era förfäder?
De som gjorde er släkt rik. Fina pojkar klädda i siden?
De var ena jävla skurkar. Så grundades ju alla hus.
Av någon jävel som var bra på att döda.
Döda några hundra så blir du lord. Döda några tusen så blir du kung.
Och så kan alla kuksugare till sonsöner ruinera familjen-
-med sitt kuksugande.
Highgarden.
-Ge mig ert ord. -Du har mitt ord.
Men det betyder inget förrän vi tar King's Landing.
Vi rider söderut i gryningen.
Vi behöver en officer som känner till stadens försvar.
Nej, nej. Jag har slutat strida.
Men jag har inte slutat döda.
Jag söker upp er när kriget är slut. Till dess - dö inte.
Men för helvete.
-Rider du ensam? -Inte nu längre.
-Jag gillar inte folksamlingar. -Inte jag heller.
Varför inte? Alla älskar dig nu.
-Du är den stora hjälten. -Jag tycker inte om hjältar.
Kändes det bra att sticka ned den behornade jäveln?
Bättre än att dö.
-Ska du till King's Landing? -Jag har oavslutade affärer där.
Jag också.
-Jag räknar inte med att återvända. -Inte jag heller.
Lämnar du mig att dö igen om jag blir sårad?
Antagligen.
Mylady.
"Mylord", svarar man vanligtvis.
Varför just hon?
Du vet att hon älskar din bror.
Det gör henne inte till en bra drottning.
Du verkar ha bestämt dig för att ogilla henne.
En god relation mellan Järntronen och Norden-
-har varit själva kärnan i varje fredligt styre.
Jon blir Nordens ståthållare, så en god relation verkar trolig.
Han lär inte tillbringa så mycket tid här.
Det är väl hans val.
Sansa, se på mig.
Med Jon i huvudstaden blir du Nordens mäktigaste.
Det skulle lugna mig att veta att du och Daenerys var allierade.
Varför är du orolig? Jon tar vår armé med sig.
-Din drottning har drakarna... -Vår drottning.
Du behöver inte vara hennes vän. Men varför förarga henne?
Ligger det i din familjs intresse?
-Eller Nordens? -Du fruktar henne.
Varje god regent behöver injaga en viss fruktan.
Jag vill inte att Jon reser söderut.
Männen i min familj far illa i huvudstaden.
Nej, men som din bror en gång sa så är han ingen Stark.
Mår du bra?
Hennes folk älskar henne, det har du sett.
Du har sett hur de kämpar för henne. Hon vill förbättra världen.
Jag tror på henne.
Tyrion.
Tänk om det finns någon annan? Någon bättre?
Rider du söderut på draken?
Till häst. Rhaegal måste få läka. Jag skulle tynga ned honom.
Två knullande loppor väger mer än du.
Jag tar med mig fria folket hem. Vi har fått nog av Södern.
-Kvinnorna här tycker inte om mig. -Det här är faktiskt Norden.
Och fria folket är välkomna att stanna.
Det är inte som hemma. Vi behöver utrymme att ströva på.
Jag tar dem med via Castle Black när vinterstormarna är över.
Till vårt hem.
Det är hans hem också. En skräckvarg hör inte hemma i Södern.
Tar du honom med dig? Han är lyckligare där uppe.
-Det är du med. -Om jag ändå kunde följa med er.
-Då tar vi farväl nu. -Man vet aldrig.
Du har Norden i blodet. Det äkta Norden.
Nätterna har ju börjat bli längre-
-och det fanns inte så mycket att göra i Oldtown.
-Man kan inte läsa alla böcker... -Han vet nog hur det går till, Sam.
Om det är en pojke vill vi kalla honom Jon.
Jag hoppas på en flicka.
-Du är den bästa vän jag har haft. -Detsamma, Sam.
Tänk på de senaste tjugo åren - krigandet, mördandet, misären.
Allt för att Robert Baratheon älskade någon som inte älskade honom.
-Hur många vet? -Oss medräknade? Åtta.
Då är det ingen hemlighet längre. Det är kunskap.
Om en handfull människor vet det nu, vet snart hundratals. Vad händer då?
Hon mister Norden. Och Dalen. Det kommer Sansa att se till.
Nej, det är värre än så. Han har företräde till tronen.
-Han vill inte ha den. -Det kvittar nog vad han vill.
Faktum är att människor dras till honom.
Vildingar, nordmän. Han är en krigshjälte.
Han älskar vår drottning. Och hon älskar honom.
Om de gifter sig kan de härska ihop.
-Hon är hans faster. -Det hejdar inte en Targaryen.
Jon växte upp i Winterfell. Brukar man äkta sin faster i Norden?
Du känner vår drottning bäst. Tror du att hon vill dela tronen?
Hon vill inte få sin makt ifrågasatt.
Något hon delar med alla monarker i historien.
-Hennes sinnestillstånd oroar mig. -Vi är drottningens rådgivare.
Att oroa oss över hennes sinnestillstånd är vår uppgift.
Vi måste ändå inta King's Landing.
Kanske segrar Cersei och dödar oss alla.
Det skulle lösa våra problem.
Ta dig till livbåten. Nu!
-Spjut! -De kommer tillbaka!
-Nu! -Undan!
Nej!
-Fort, fort! -Undan!
Missandei?
Missandei!
Så vårt budskap togs väl emot?
Ert folk har fått veta att troninkräktaren kommer.
De är tacksamma för att ni låter dem ta skydd innanför Red Keeps murar.
-Är ni säker gällande draken? -Jag såg den sjunka ned i vågorna.
-Det måste ha varit storslaget. -Du är storslagen, min drottning.
När vi har segrat härskar lejonet på land, kraken till havs...
...och vårt barn ska en dag härska över båda.
-Hon är ute efter dig. -Ja, givetvis.
Håll portarna öppna.
Om hon vill inta slottet får hon mörda tusentals oskyldiga först.
Och hon ska vara "bojornas fiende".
Vi ska storma staden, min drottning. Vi ska döda era fiender. Allihop.
Ers nåd.
Jag lovade att jag skulle se er i ögonen och tala öppet-
-om ni var nära att göra ett misstag.
Det här är ett misstag.
Ni såg mitt barn falla från skyn.
-De tog Missandei. -Cersei måste förgöras.
Men om vi anfaller King's Landing med Drogon, de Obesudlade-
-och dothrakierna kommer tiotusentals oskyldiga att dö.
Det är därför Cersei samlar dem inuti Red Keep.
Det här är människorna ni kom för att beskydda.
Jag bönfaller er, förgör inte staden ni kom för att rädda.
Bli inte det som ni alltid har kämpat för att besegra.
Tror ni att vi är här av en orsak?
Jag är här för att befria världen från tyranner.
Det är mitt öde och jag tänker uppfylla det, vad det än må kosta.
Det kan dröja två veckor innan Jon och arméerna når King's Landing.
Medan vi väntar - kräv att Cersei kapitulerar.
Låt henne få behålla livet i utbyte mot tronen.
Om vi kan undvika en slakt bör vi försöka göra det.
Att tala med Cersei förhindrar ingen slakt.
Men folket bör kanske få se-
-att Daenerys Stormfödd gjorde allt för att undvika blodsutgjutelse-
-men att Cersei Lannister vägrade.
De ska veta vem som bar ansvaret för undergången.
Jag har tjänat tyranner nästan hela livet.
Samtliga talar om ödet.
Hon är en flicka som steg in i en eld med tre stenar-
-och steg ur den med tre drakar. Självfallet tror hon på ödet.
Kanske det är problemet.
Livet har övertygat henne om att hon ska rädda oss.
-Hur vet du att det inte är sant? -Vi har även problemet med Jon Snow.
Det kanske faktiskt är en lösning.
Du känner dem båda. Säg mig, vem tror du blir den bästa regenten?
Han vill inte ha tronen. Det var därför han knäböjde.
Tänk om den bästa regenten är den som inte vill härska?
-Vi talar om förräderi. -Säg inte att du inte tänkt tanken.
Givetvis har jag det. Tankar är inte förräderi.
Han är sansad och förbehållsam.
Han är man, vilket tilltalar Westeros lorder-
-vars stöd vi kommer att behöva.
Joffrey var man. En kuk är nog ingen merit-
-vilket du nog håller med om. Och han är tronarvinge.
Ja, eftersom han är man. Kukar är tyvärr viktiga.
Och mitt tidigare förslag? De kan härska ihop som kung och drottning.
Hon är för stark för honom.
Hon skulle underkasta honom sin vilja, som hon redan gjort.
Han skulle kunna mildra hennes värsta infall.
Som du har gjort?
Du dricker ganska mycket.
En Targaryen till far och en Stark till mor.
Jon är den man i livet-
-som kan hålla Norden kvar i de Sju kungadömena.
Hur många monarker har du tjänat? Fem? Sex?
Du har alltid vetat varför.
Välj en person du tror på och kämpa för den.
Även om man vet att det är ett misstag?
Jag tror på vår drottning.
Hon kommer att fatta rätt beslut.
Med hjälp av sina lojala rådgivare.
Du vet var jag har min lojalitet. Du vet att jag aldrig sviker riket.
Vad är riket? En enorm kontinent med miljontals människor-
-som struntar i vem som härskar.
Miljontals människor, varav många kommer att dö om fel person härskar.
Vi känner dem inte, men de är lika verkliga som vi.
De förtjänar att leva och att mätta sina barn.
Jag tänker agera i deras intresse, oavsett vad det kostar mig.
Så vad ska hända med henne?
Snälla.
Gör det inte.
Jag har talat så öppet jag kan.
Vi har båda ett val att göra. Jag hoppas att vi väljer klokt.
Okej, jag sätter dit en till.
Han har gått ned i källaren.
-Jag behöver en vagn här borta. -Så där. Tack.
Tack.
...precis som hennes rådgivare.
Vad hände?
Euron Greyjoy låg i bakhåll för drottning Daenerys och flottan.
En drake dödades, flera fartyg sänktes. Missandei togs tillfånga.
Jag har alltid velat vara med när din syster avrättas.
Men jag verkar inte få chansen.
De kommer att förinta staden. Det vet du.
-Har du någonsin flytt från en strid? -Du är inte som din syster.
Du är bättre än hon. Du är godhjärtad och du kan inte rädda henne.
Du behöver inte dö med henne. Stanna här. Stanna hos mig.
Snälla. Stanna.
Tycker du att jag är godhjärtad?
Jag knuffade en pojke ur ett torn och gjorde honom till krympling.
För Cerseis skull.
Jag ströp min kusin med mina egna händer-
-bara för att återse Cersei.
Jag skulle ha dödat-
-varje man, kvinna och barn i Riverrun för Cerseis skull.
Hon är avskyvärd. Och det är jag med.
Mylord.
Drottning Daenerys kräver att Cersei kapitulerar-
-och omedelbart släpper Missandei av Naath.
Drottning Cersei kräver att Daenerys kapitulerar.
Om hon vägrar kommer Missandei av Naath att dö här och nu.
Qyburn... Du är en förnuftig man.
Jag smickrar mig själv med att tro det, mylord.
Vi har en chans nu, kanske vår sista, att undvika ett blodbad.
Ja.
Hjälp mig. Jag vill inte se staden stå i lågor.
Inte höra skriken från barn som bränns levande.
Nej, det är inget angenämt ljud.
Jag... Jag vill inte höra det. Hjälp mig rädda staden.
-Jag är bara vår drottnings språkrör. -Din drottnings.
Cersei styr de Sju kungadömena. Ni är hennes undersåte.
Hennes regeringstid är över.
Du inser det. Hjälp henne att inse det.
Vi inser ingenting sådant.
Er drottnings sista drake är sårbar.
Era arméer är stridströtta och åderlåtna-
-medan våra har förstärkts med Gyllene Kompan...
Redo!
Lägg an!
Spänn!
Jag vet att du inte bryr dig om ditt folk. Varför skulle du göra det?
De hatar dig och du hatar dem.
Men du är inget monster. Det vet jag.
Jag vet det eftersom jag har sett det.
Du har alltid älskat dina barn.
Mer än dig själv. Mer än Jaime.
Mer än något annat.
Jag bönfaller dig.
Om inte för din egen skull, så för ditt barns.
Ditt styre är över, men det betyder inte att ditt liv måste ta slut.
Det betyder inte att ditt barn måste dö.
Om du har några sista ord är det dags att yttra dem.
Dracarys.
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com