Jeg sørget for at du fikk beholde ditt utakknemlige hode.
Skal jeg være takknemlig for å få leve resten av mitt liv ved Muren?
Du kastet bort livet ditt. Det er ingen spøk.
Så klart det er en spøk, den er bare ikke så morsom.
Jeg orket ikke å høre løgnene hennes. Jeg orket det bare ikke.
-Du forelsket deg i en hore. -Ja.
Og dumt nok trodde jeg at hun var forelsket i meg.
Du ga far alt han ville ha, du skjønner det?
Du blir hans arving på Casterly Rock.
Jeg havner på Castle Black, der han slipper å se meg.
Perfekt det også.
Det føltes bra å ta fra ham det.
Jeg er uskyldig, likevel ofrer han meg.
-Han ville ofret oss alle. -Ikke deg! Du er gullgutten hans.
Selv når du myrder konger eller knuller søsteren din.
Pass deg. Jeg er den siste vennen du har.
-Jeg fikk i hvert fall sagt mitt. -Å ja. Strålende tale.
Jeg trodde ikke at stoltheten skulle bli din død.
Ikke gi meg opp ennå. Jeg har overlevd én tvekamp uten din hjelp.
Jeg kan ikke hjelpe deg nå heller.
Jeg kan ikke engang beseire en stallgutt med venstre hånd.
Har du ingen eventyrlyst?
Tenk deg fars ansikt når du faller.
Ætten vår utslettet med ett sverdhugg.
Det er fristende.
Vel... Bronn kjempet for meg en gang. Han gjør det igjen.
Hvis han vinner, står jeg i takknemlighetsgjeld livet ut.
-Hvis han vinner. -Kan du finne ham for meg?
Hvem blir Cerseis kriger?
Håper det er ser Meryn Trant. Ville vært fint å se Bronn drepe feigingen.
Nei. Det blir ikke ser Meryn.
Nåde!
Vær så snill, vis nåde!
Ser Gregor, velkommen til hovedstaden.
Takk for at du red hit så raskt.
-Du ser til å være i god form. -Hvem skal jeg slåss mot?
Spiller det noen rolle?
-Det kan være mat der. -Det kan være soldater.
-Du burde ikke sitte her ute. -Hvor skulle jeg ellers sitte?
Jeg prøvde å gå tilbake til huset, men det var for smertefullt.
Men de brente jo ned huset.
-Hvem var de? -Jeg har sluttet å spørre om sånt.
-Det kommer ikke til å bli leget. -Virker ikke slik.
Fæl måte å dø på. Har du ikke fått nok?
Av hva da?
Jeg vet det. På tide å avslutte det.
Jeg burde ta saken i egne hender.
Tanken har streifet meg.
-Hvorfor kjemper du imot? -Gammel vane.
-Ingenting kan være verre. -Kanskje ingenting er verre.
Ingenting er hverken bedre eller verre enn noe.
Ingenting er bare ingenting.
Hvem er du?
Jeg heter Arya. Arya Stark.
-Er du faren hennes? -Fangevokteren hennes.
Tanten hennes skal betale løsepenger.
En rettferdig handel, altså.
Jeg har alltid holdt på prinsippet om rettferdige handler.
Gir du meg noe, gir jeg tilbake.
Rimelig. Balansert.
All balanse er borte nå.
Har dere noe å drikke? Man blir tørst av å dø.
-Skulle ønske det var vin. -Jeg også.
Det er der hjertet er.
Sånn dreper man.
Hva faen driver dere med?
-Du er etterlyst. -Siden jeg sa "faen ta kongen"...
Kongen er død, forgiftet i sitt eget bryllup.
Du drepte Lannisters menn. Du er verd hundre sølvhjorter.
Og du skulle innkassere dem? Du er visst ikke særlig glup.
Dere var Yorens fanger.
Han skulle knulle meg blodig, sa han.
Dette er virkelig ikke din dag. Står han på listen din?
Det kan han ikke. Jeg vet ikke hva han heter.
Hva heter du?
-Rorge. -Takk.
Du begynner å lære.
Skogvoktere!
De er tilbake!
Jon!
Lord Snow.
Ingen ville dyr her. Lås ham fast, ellers havner han i Hobbs gryte.
Kom, Ghost.
Mances hær nærmet seg Crasters fort. Vi så leirbålene deres.
-De er her ved neste fullmåne. -Du red ikke bort?
-Kongen-bortenfor-Muren er din venn. -Vi må forberede oss.
Vi bør forsegle tunnelen. Sett den under vann og la det fryse.
-Hvordan kan vi patruljere da? -Det kan vi ikke.
Skal vi hugge av oss bena, stikke ut øynene og gjemme oss bak Muren?
-Vi kan ikke stoppe 100 000 mann. -Borgen har stått i tusener av år.
I løpet av den tiden har Nattens voktere aldri forseglet tunnelen.
Har du sett en kjempe, ser Alliser? Det har jeg.
-Tunnelportene stopper dem ikke. -Sprinklene er av 4 tommer tykt stål.
Det stopper dem ikke.
-Hvilken tropp er du i, lord Snow? -Intendantene.
-Er de ansvarlige for tunnelen? -Nei.
Hvem er det, da?
Byggmesterne.
Mester Yarwyck, lord Snow vil forsegle tunnelen.
Da kan vi ikke utføre vår plikt som brødre av Nattens voktere.
Er du enig med ham?
Nei.
Siden du kjenner villfolket så godt,-
-kan du og Tarly stå nattevakt på Muren til neste fullmåne.
Neste punkt. Mester, vi trenger 100 tønner bek til toppen av Muren.
Mylord.
-Du har nye klær. -Liker du dem?
-Hanskene er mykere enn jomfrulår. -Jeg har ventet i flere dager.
-Jeg har vært opptatt. -Med hva?
Mitt ensomme ungkarsliv er over.
Jeg skal gifte meg med Lollys Stokeworth.
Lollys Stokeworth? Hun slår meg ikke som din type.
-Jeg har nok ingen spesiell type. -Hun er en tomsing.
Da søsteren min spleiset dere, nevnte hun Lollys eldre søster?
-Falyse? Jo da. -Skjønner du arverettsreglene?
-Falyse er 40 og barnløs. -Hun arver likevel Stokeworth.
Med mindre hun dør før faren sin. Da arver Lollys slottet.
Damer faller av hesten sin rett som det er.
Du og søsteren min fortjener hverandre. Hvorfor kom du hit?
Du sa at om noen ber meg svike deg, betaler du det dobbelte.
-To koner eller to slott? -En av hver holder.
Men hvis jeg skal drepe Fjellet, må slottet være enormt.
Jeg har ikke så mange slott, men mye gull og takknemlighet.
Jeg har gull. Hva kjøpes med takknemlighet?
Hvem vet? En Lannister betaler alltid gjelden sin.
-Søsteren din er en Lannister. -Min kone arver Winterfell.
Hvis jeg overlever, kan jeg en dag herske over Nord i hennes navn.
-Du kan få et stort stykke av det. -Dersom, hvis, såfremt, i fall.
Og det er kaldt i Nord. Lollys er myk og varm og nære.
I valget mellom å knulle Lollys og slåss mot Fjellet ville du ikke nølt.
-Skremmer han deg sånn? -Jeg er ikke dum.
Han er sinnssykt stor og sterk, og raskere enn man skulle tro.
Kanskje jeg kan vinne om jeg danser rundt til han blir sliten-
-og mister fotfestet.
Men det minste feiltrinn, så er jeg død.
-Hvorfor risikere det? -Fordi du er min ven.
Ja, jeg er din venn. Og har du noen gang risikert livet for min skyld?
Jeg liker deg, din bortskjemte, lille dritt.
-Jeg liker bare meg selv mer. -Jeg skjønner.
-Jeg beklager. -Hvorfor det?
Fordi du er en samvittighetsløs skurk? Det var derfor jeg likte deg.
-Vi hadde det fint sammen. -Ja.
-Hva skal du gjøre? -Jeg får vel drepe Fjellet selv.
Det ville vel blitt en fin ballade?
Jeg håper å høre den en vakker dag.
-Hvordan kom du inn? -Døren er bevoktet, men ikke vinduet.
Jeg svømte til en øy i havet for dem.
-Ikke gjør det igjen. -Alle kvinner liker vel villblomster?
Dette er mine gemakker. Hvis jeg vil møte deg, kaller jeg på deg.
Beklager, min dronning. Jeg lever for å tjene deg.
Fortell hvorfor du kom.
For å be om en tjeneste. Jeg kan bare to ting: krig og kvinner.
Du valgte å herske i Meereen, og det var klokt, men jeg er ubrukelig her.
-Andresønnene patruljerer gatene. -Vi er nattevakter.
Angående kvinner fins det tusener i Meereen.
Det fins bare én, og hun vil ikke ha meg.
-Du sverget ved ditt sverd. -Det er ditt til jeg dør.
-Så om jeg befaler deg til å bli? -Da blir jeg.
La meg drepe dine fiender. Hvem som helst, hvor som helst.
La meg gjøre det jeg kan best.
Greit...
Gjør det du kan best.
Ta av deg klærne.
-Kom inn, min dronning. -Jeg ville ikke forstyrre.
Jeg ville snakke med deg før vi dro.
Kan du gi meg flasken der borte?
Den blå.
Nei, ikke den. Den vil du ikke røre engang.
Flasken ved siden av. Den, ja.
Da jeg så inn i flammene i morges, snakket Herren til meg og sa:
"I kveld skal du ta ditt siste herlige bad på lenge. Nyt det."
Det var en spøk. Den var kanskje ikke så morsom.
Jo da, men... Humor er ikke min sterke side.
Spøker er som regel løgner, og du er trofast mot sannheten.
-Bør man ikke unngå løgner? -Ikke alltid.
De fleste av disse eliksirene er løgner-
-som gjør at mennesker tror de ser Herren.
I Herrens lys ser de at løgnen var en illusjon som avslørte sannheten.
Litt av dette pulveret i et bål, og en ildsøyle skyter opp mot himmelen.
Dette skaper en svart røyk som får helter til å gjøre buksene.
En dråpe av dette i en manns vin gjør ham gal av begjær.
-Brukte du det på Stannis? -Nei.
Ikke bli sint. Menn begjærer aldri det de allerede har.
Det er bare kjøtt. Det har sine egne behov.
Ingen handling som utføres i Herrens tjeneste, kan være en synd.
Jeg takker gud hver dag for at du og Stannis møttes.
Han vil at Shireen blir med.
Jeg syns det er uklokt.
Min datter har jo kjetterske tilbøyeligheter.
Kanskje hun bare terger meg, men uansett...
Hun bør bli igjen hjemme.
Jeg skjønner at du føler det slik, men det er umulig.
Hvorfor det?
Du trenger ikke pulver og eliksirer. Du trenger ikke løgner.
Du er sterk nok til å stirre inn i Herrens lys og se hans sannhet.
Uansett hvor ubehagelig og ubegripelig det kan virke.
Du trenger ikke min hjelp, men jeg trenger snart din.
Når vi seiler, må datteren din være med oss.
Herren trenger henne.
Jorah, andalen.
Skal du møte dronningen?
Hun er i godt humør.
-Khaleesi. -Du er tidlig.
-Senere enn noen. -Du misliker det?
-Det handler om tillit. -Misliker og mistenker?
-Fyren er leiesoldat. -Var ikke du i Det gylne kompani?
-Jo. -Jeg stoler på deg.
Daario Naharis drepte kapteinene sine da han ble lei av dem.
-Hvordan kan du stole på en sånn fyr? -Jeg stoler ikke på Daario.
Derfor sendte jeg ham og andresønnene for å gjenerobre Yunkai.
I ditt fravær vil slaveherrene bare vente litt og så ta tilbake makten.
Jeg beordret Daario om å henrette alle slaveherrene i Yunkai.
De river barn ut av mødrenes armer og lemlester guttebarn.
De lærer opp småjenter til skjøger. De behandler mennesker som dyr.
Slakter du tusener av slaveherrer, behandler du dem også som dyr.
De løslatte kjenner bare til vold. Du må vise dem noe annet.
Skal jeg nøye meg med en advarsel?
Det fins gode og onde på begge sider i alle kriger.
La prestene krangle om godt og ondt. Slaveri er ekte.
-Jeg skal utslette det og slaveeiere. -Jeg var slavehandler, khaleesi.
Og nå hjelper du meg med å gi dem friheten.
Det ville jeg ikke gjort om Ned Stark hadde gjort det du har tenkt å gjøre.
-Mannen som ville begrave sin far... -Hizdahr zo Loraq?
Han skal bli min ambassadør i Yunkai.
Han skal fortelle slaveherrene om Meereen og gi dem et valg.
De kan leve i min nye verden eller dø med sin gamle.
Finn Daario. Si at jeg har ombestemt meg.
Ja, khaleesi.
Nei.
Si at du overtalte meg.
Rottefitte.
Forbanna hore!
Du gjør det feil. Du må brenne såret rent.
Ellers blir det betent.
-Jeg vet at du ikke liker ild... -Ikke noe ild.
Pytt, det går fort.
Ikke noe ild!
Glem det.
Glem alt.
Takket være deg er jeg en vandrende sølvpung hvor enn Lannisters hersker.
Og det er overalt mellom her og dit vi skal.
Jeg er like dum som svinet du drepte.
Jeg klarte å bli skåret, stukket og bitt.
Ingen belønning er verd dette. Skulle ønske jeg aldri så deg.
Du sier at broren din ga deg sverdet.
Broren min ga meg dette.
Det var akkurat som du sa.
Han presset ansiktet mitt ned i glørne som en lammekotelett.
-Hvorfor det? -Jeg lekte med en av lekene hans.
Smerten var ille. Lukten var verre.
Men det verste var at det var broren min som gjorde det.
Og at far beskyttet ham.
Han sa til alle at sengetøyet mitt hadde tatt fyr.
Tror du at du er alene?
La meg vaske såret og hjelpe deg med å sy det sammen.
Litt komfort skader ikke. Vi har sovet i grøfter,-
-så vi kan unne oss myke senger og mat som du ikke har laget.
Men ikke vent deg silkeundertøy. Du tjener ikke lorden din nå.
-Og ikke bli full. -Nei, mylady.
-Skal det være noe mer? -Nei takk. Nyrepaien er herlig.
Takk. Jeg gjør mitt beste.
Ingrediensene er viktige. Mel, ister, vann, egg og melk er lett å få tak i.
Men god rundstek og kalvenyrer finner man altfor sjelden.
Noen bruker oksenyrer. De burde ikke få lage mat.
Og sausen... Den er vanskelig å få til.
Mange dropper sausen, men det kan man ikke!
Ingen saus, ingen pai.
Fin rustning. Er du ridder?
-Nei. -Folk i rustning er som regel det.
Er du fra King's Landing? Jeg også, fra Flea Bottom.
-Hva gjør dere her? -Vi leter etter noen.
Hvem? Det kommer mange hit. Her om dagen...
En høy, rødhåret jente. Sansa Stark, kan bruke et alias.
Stark?
De fra Winterhell?
Nei, jeg har ikke sett noen. Jeg har hørt at de er forrædere.
Jeg lovet deres mor Catelyn Stark å hente hjem døtrene hennes.
Litt mer nyrepai?
-Hva er det? -Ingenting, mylady.
-Du skjærer grimaser. -Jeg vil ikke fornærme deg.
Du er for uinteressant til det.
Lannisters leter etter lady Sansa, og de har penger.
Folk dreper for penger.
Vi bør ikke fortelle at vi leter etter lady Sansa.
-Kan jeg få et ord med dere? -Ikke om nyrepai, vel?
Du virker som en skikkelig og pålitelig dame.
Jeg har aldri møtt Sansa Stark, men jeg kjenner søsteren. Arya.
Ingen har sett Arya Stark siden faren ble halshugget. Hun skal være død.
Ikke da jeg så henne. Hun skulle til Nattens voktere, kledd som en gutt.
Som deg, men uten rustning. Hun kalte seg Arry.
Hva skjedde med henne? I korte trekk.
Lannisters tok oss til fange. Vi rømte og ble fanget av Brorskapet.
De solgte meg hit. De skulle selge Arya og en annen fange til moren.
En stor mann. Grovkjeftet og med halve ansiktet svidd.
-Hunden. -Akkurat.
Kan dere gi henne denne?
Hun likte min forrige, men denne ble bedre.
Hva var det du sa igjen?
Hennes mor og bestefar er døde, og Walder Frey er lord av Riverrun.
-Brorskapet tar henne ikke med dit. -Nei, til Eyrie.
-Hvorfor det? -Lysa Arryn er Catelyn Starks søster.
Hun er Aryas siste levende slektning, og hun hater huset Lannister.
Lord Tyrion sørget for at jeg visste hvem som hatet hvem.
-Kanskje Sansa er der også. -Ja, mylady. Kanskje.
Er du helt sikker?
Nei.
Burde ikke du være på bordellet?
Jeg møtte en utrolig vakker blondine her om dagen.
Fortell. Her nede fins det all mulig snusk utenom den typen jeg liker.
Søsteren din.
Cersei kom til meg.
Vi snakket lenge om datteren hennes. Søsteren din bekymrer seg for henne.
Hun ville vende meg mot deg og trodde nok at hun klarte å skjule det.
Hun bruker ofte ærlige følelser for uærlige hensikter.
Hun slet med å skjule sine hensikter.
Det er uvanlig med en Lannister-
-som deler min iver etter å drepe Lannisters.
-Hun vil virkelig se deg bli drept. -Hun trengte ikke blande inn deg.
Det klarte jeg helt på egen hånd.
Hun blir henrykt når hodet mitt hugges av.
-Hun har lengtet etter dette. -Ja, jeg vet det.
Vi har møttes, du og jeg. For mange år siden.
-Det ville jeg nok ha husket. -Neppe, du var nyfødt.
Far, jeg og Elia besøkte Casterly Rock på min første utenlandsreise.
Jeg likte ingenting med Casterly Rock.
Ikke maten, ikke været og ikke aksenten deres. Ingenting.
Men den største skuffelsen...var deg.
Du og min familie har noe til felles.
På hele reisen snakket ingen om noe annet enn monsteret-
-som var Tywin Lannisters nyfødte sønn.
Hodet dobbelt så stort som kroppen, med hale, klør og et rødt øye.
-Og begge typer kjønnsorganer. -Det ville gjort alt mye lettere.
Din søster lovet å vise deg til oss.
Vi spurte hver dag, og hver dag svarte hun "snart".
Så tok hun og din bror oss med til barnerommet, og...
Så viste hun misfosteret.
Hodet var litt stort, lemmene litt små, men ingen klør, intet rødt øye-
-og ingen hale, bare en liten rosa pikk.
Vi ble skuffet. "Det der er ikke et monster", sa jeg til Cersei.
"Det er bare et barn."
"Han drepte moren min", sa hun.
Så kløp hun pikken din kjempehardt til broren din ba henne slutte.
"Pytt", sa hun. "Alle sier han dør snart, og det håper jeg stemmer."
"Han burde ikke ha overlevd så lenge."
Vel...
Før eller senere får Cersei alltid det hun vil ha.
Når får jeg det jeg vil ha?
Når får jeg rettferdighet for min søster og hennes barn?
Hvis du ønsker rettferdighet, er du kommet til feil sted.
Det er jeg ikke enig i.
Jeg er kommet til helt riktig sted.
Jeg vil hevne meg på alle som har gjort meg urett, og de er her.
Først ser Gregor Clegane. Han drepte min søsters barn-
-og voldtok henne før han myrdet henne også.
Jeg skal bli din kriger.
Hei, Robin.
-Hva driver du med? -Jeg bygger hjemmet mitt, Winterfell.
Tror jeg. Jeg har ikke vært hjemme på veldig lenge.
-Hvorfor dro du? -Det er en lang historie.
Jeg blir her. Mamma vil at jeg er forsiktig.
Jeg er jo lord av Vale, og han er en veldig viktig person.
-Når drar du hjem? -Aldri, tror jeg.
Familien min bor der ikke lenger, og noen brente det ned.
-Har Winterfell en månedør? -Nei, det ligger ikke i fjellene.
-Høres farlig ut. Lar dere folk fly? -Nei.
Hva gjorde du med dumme mennesker?
Ingenting. Jenter drev ikke med slikt der jeg er fra.
Jeg er lord av Vale. Når jeg blir stor, skal uvennene våre fly.
Når vi har giftet oss, kan vi ta dem hit og så...
Ut gjennom månedøren.
-Det høres bra ut. -Vi gir Winterfell en månedør.
-I dette store tårnet... -Forsiktig.
-Nå ødela du det. -Nei, jeg ga det en månedør.
-Du veltet det. -Jeg ødela det ikke!
Robin, beklager...
Barn, altså...
-Jeg slo ham. -Jeg så det.
-Jeg burde ikke ha gjort det. -Nei. Moren hans burde gjort det.
For lenge siden. Anse det som et steg i riktig retning.
-Hvis han forteller tante Lysa... -La meg ta meg av henne.
Jeg prøvde å huske hvordan alt så ut. Jeg får aldri se det igjen.
Mye kan skje mellom nå og aldri.
Hvis man vil bygge et bedre hjem, må man først rasere det gamle.
Hvorfor drepte du egentlig Joffrey?
Fortell hvorfor.
Jeg elsket moren din mer enn du aner.
Hva gjør vi med de som skader folk vi er glad i?
I en bedre verden-
-der kjærligheten overvinner styrken og plikten...
Kunne du ha vært barnet mitt.
Men vi lever ikke i den verdenen.
Du er vakrere enn hun noen gang var.
-Lord Baelish... -Kall meg Petyr.
Du ville snakke med meg, tante Lysa?
Kom her, Sansa.
-Vet du hvor langt fallet er? -Nei.
Ikke jeg heller, men det er flere hundre fot.
Det er fascinerende å se kroppene treffe klippene.
De sprekker, akkurat som egg man mister i gulvet.
Iblant er kroppsdeler helt intakte. Hodet kan ligge ved siden av-
-med hvert hårstrå på plass og med blå øyne som stirrer ut i intet.
Jeg vet hva du gjorde.
Beklager. Jeg burde ikke ha slått Robin.
Ikke lyv, din lille hore! Du kysset Petyr.
-Nei, du skjønner ikke... -Jeg så det, ikke lyv!
-Han kysset meg. -Løgner! Hore! Han er min!
Min far, min mann og min søster kom imellom oss. De er døde!
Sånn går det om man går imellom Petyr og meg.
Se ned! Se ned!
Lysa!
Slipp henne.
Vil du ha henne, en dum liten pike?
-Slipp henne. -Hun kommer aldri til å elske deg.
Jeg løy og drepte for din skyld. Hvorfor tok du henne med hit?!
Jeg skal sende henne bort.
Jeg sverger ved mitt liv. Jeg sverger ved alle guder.
Slipp henne, Lysa.
Min kjære hustru...
Min kjære, dumme hustru.
Jeg har bare elsket én kvinne.
Én eneste, i hele mitt liv.
Søsteren din.
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com