Vi er fremme.
-"Regnet over Castamere"! -Er du døv?
Du gjetter faen meg feil hver gang. Hør etter, din kødd!
"Bjørnen og den fagre møy"!
Endelig en mann med normal hørsel. Synd du har så liten pikk.
Først trodde jeg du var evnukk.
Dere har sett den, jenter. En liten snegle som titter ut av huset.
Ungen din gråt i morges.
Han vekket meg.
-Hører du? -Ja.
-Hva sier du til det? -Beklager at han vekket deg.
Blåser i om du beklager. Få ungen til å være stille, ellers gjør jeg det.
Du våger ikke røre ham.
Din lille villfolkhurpe. Du burde blitt hos dine egne.
-Hører du? -Hold kjeft.
-Det er bare en ugle, dumme hurpe. -Nei, det er det ikke.
Jeg burde ikke gått fra henne.
-Du kunne ikke vite det. -Jo. De har angrepet andre landsbyer.
-De slaktet våre brødre. -De hadde ordre om å bli her.
Så da er det greit at Black Jack, Kegs og Mully døde?
De burde ikke ha vært der.
Vi skal beskytte menneskenes riker. Og vi kan ikke beskytte Mole's Town.
Vi kan ikke jakte på dem. Det er det de vil.
Lille Sam... Jeg kunne like gjerne drept dem selv.
Kanskje hun gjemte seg. Jeg trodde at dere hadde dødd med Mormont.
Men dere kom tilbake.
Hun overlevde han kødden Craster.
Hun overlevde reisen til muren. Hun overlevde en hvitevandrer!
Hun kan ha klart seg.
Kanskje.
Hvis de angrep Mole's Town, står vi for tur.
-Mances hær må nærme seg. -100 000 mann. Og vi er 105...
Regner du Black Jack, Kegs og Mully? 102.
Hvordan kan 102 mann stoppe 100 000?
Den som dør sist, får brenne oss andre.
Når jeg forlater denne verden, vil jeg ikke komme tilbake.
-Spionerte han på deg? -Nei.
Dothrakiene elsker under stjernene mens hele khalasaren ser på.
-Ja, Deres Høyhet. -Men du er ikke dothrakier.
-Nei. -Grey Worm er jo ikke interessert.
De usvertede blåser i hvordan vi ser ut uten klær.
-Han var interessert. -Hva?
Jeg tror han var interessert.
Når slavehandlerne kastrerer gutter, tar de alt?
Alt?
Både staken og steinene.
-Jeg vet ikke, Deres Høyhet. -Har du aldri lurt på det?
Jo, Deres Høyhet.
Missandei.
-Jeg vil be om unnskyldning. -Det er ingenting å unnskylde.
-Jeg håper jeg ikke skremte deg. -Nei da.
Undervisningen du gir jeg i fellesspråket,-
- er verdifull for jeg. -For meg.
-Lærte jeg deg ordet "verdifull"? -Jorah, andalen, lærte jeg...
Lærte meg ordet.
-Husker du fødselsnavnet ditt? -Jeg husker ingenting. Bare usvertet.
Da de kastrerte deg...
Husker du det?
-Jeg er lei for at de gjorde det. -Hvorfor er du lei deg?
Det er slemt å gjøre mot gutter.
Uten slaveherrene ville jeg aldri blitt en usvertet-
-og stått på Stolthetens torg-
-da Daenerys Stormborn befalte oss om å drepe herrene.
Jeg ville aldri fått lede De usvertede.
Jeg ville aldri fått møte Missandei fra øya Naath.
Jeg er lei for at jeg...
For i dag... Jeg er lei for det.
Grey Worm.
Jeg er glad du så meg.
Jeg også.
Kraken.
Sterke i havet, men ute av vannet har de ingen ryggrad.
De faller sammen og blir en formløs haug.
Det burde de innse, men de er jo ikke særlig glupe.
Hva skal du si?
At jeg er Theon Greyjoy, prins av Iron Islands.
-Og hvem er du egentlig? -Jeg er Reek.
Er du sikker på det? Du ser jo ut som en lord.
Fryktinngytende, stolt...
-Jeg er Reek. -Hvor lenge?
-Alltid. For evig. -Akkurat.
Til du råtner i jorden.
Husk hva du er og hva du ikke er.
Gi meg Moat Cailin.
Ikke kom nærmere!
Hvem er du?
Jeg er Kenning, sjef for garnisonen.
-Og du er Theon Greyjoy? -Ja.
-Hvorfor skulle jeg tro deg? -Jeg er Balons sønn, født på Pyke.
Hans tredje og eneste levende sønn. Jeg er deres prins.
Jeg sverger ved Den druknede gud. Det som er dødt, kan aldri dø.
Hvorfor kom du da hit med Boltons hær?
Lord Bolton tok meg til fange. Han sendte meg for å forhandle.
Hva vil lord Bolton?
Dere er syke og i undertall, og dere er langt fra havet.
Lord Bolton ber deg skåne dine menn og forlate festningen.
Han vil være like storsinnet mot dere som han har vært mot meg.
-Dere får fritt leide til havet. -Han vil at vi skal kapitulere.
Min far, din konge, kapitulerte for mange år siden til Robert Baratheon.
Jeg så ham knele, uten skam.
Han kjempet ærefullt, akkurat som dere.
-"Uten skam", "kjempet ærefullt". -Unnskyld?
"Uten skam", "kjempet ærefullt".
Bare en kuet hund ville sagt det.
Eller en kvinne.
-Er du en kvinne, gutt? -Du aner ikke...
-De jernfødte overgir seg ikke. -Reek, Reek...
Si det til mesteren din, Theon Greyjoy, eller hvem faen du er.
-Reek, Reek... -Hva i helvete mumler du om?
Reek.
-Får vi leve om vi overgir oss? -Ja.
Heis et hvitt flagg og åpne portene.
Vi skal hjem.
Du trodde vel ikke jeg skulle la dem dra? Det er ikke på moten lenger.
Å flå sine fiender, altså. Trist. Tradisjoner er viktige.
-Vi er ingenting uten vår historie. -Ja, herre.
-Kan vi dra hjem nå? -Det regner jeg med.
Til vårt nye hjem.
-Du har utenlandsk blod, Baelish? -En forfar kom fra Braavos.
Men alles forfedre kom jo fra et annet sted.
Våre forfedre har forsvart Vale mot inntrengere i tusener av år.
Vales skjønnhet gjenspeiles i dens høybårne familier.
Lady Arryn sa at du var en klippe, lord Royce.
Hun nevnte aldri deg, Baelish. Men det var ikke nødvendig.
Du er en ågerkar og hallik som har slikket Tywin Lannisters støvler.
Før Jon Arryn gjorde deg til skattmester, brydde ingen seg.
En skitten jobb for en skitten mann.
Men da du begynte å kurtisere lady Arryn...
Lady Arryn inviterte meg. Vi sto hverandre nære.
Det vet vi.
Lady Arryns tilbøyeligheter var hennes sak, hennes død er vår.
-Hennes selvmord kom som et sjokk. -Hun var sær, men selvmord?
Hun forgudet gutten sin. Hun ville ikke forlatt ham.
Rart. Du giftet deg med lady Arryn, og så falt hun gjennom månedøren.
Hun var tungsinnet. Verden var for rå for henne.
-Det er et vitne, en jente. -Din niese, sies det.
En uutdannet og enfoldig jente. Hun er ikke...
-Vi vil snakke med henne. -Jeg henter henne.
Det trengs ikke. Vi vil høre hennes usensurerte forklaring.
Kom nærmere. Du trenger ikke være redd for oss. Eller ham.
Er lord Baelish din onkel? Heter du Alayne?
Blir det lettere uten lord Baelish her? Jeg spurte ikke deg.
-Han kan bli. -Høyere, jente! Fortell hva du så.
Beklager, lord Baelish. Jeg må si sannheten.
-Jeg skal fortelle alt. -Snille Alayne, ikke utelat noe.
Jeg heter ikke Alayne.
Jeg er Sansa Stark, lord Eddard Starks eldste datter.
Lord Royce, vi møttes på Winterfell da du fulgte din sønn til Muren.
Sansa Stark? Løy du meg rett opp i ansiktet, din slange?
Lord Baelish har fortalt mange løgner.
Og alltid for å beskytte meg.
Etter min fars henrettelse ble jeg holdt som gissel i King's Landing.
Jeg var Joffrey og dronning Cerseis leketøy.
De slo meg og ydmyket meg. De giftet meg bort til dvergen.
Jeg hadde ingen venner i King's Landing.
Utenom én.
Han reddet meg og hjalp meg å rømme da han fikk muligheten.
Han visste at jeg ville være trygg i Eyrie hos tante Lysa.
Lannisters har venner overalt, også i Vale.
-Jeg måtte ikke avsløre navnet mitt. -Din hemmelighet er trygg hos oss.
Din far vokste opp her. Vi jaktet mye sammen.
En bra mann.
Fortell hva som skjedde med din tante, Sansa.
Dere kjente henne, lorder og ladyer. Dere visste hun var en plaget sjel.
Hun hadde alltid elsket lord Baelish.
Helt siden han kom til Riverrun som åtteåring-
-med alt han eide i et knytte.
Hun sa at hun aldri hadde elsket lord Arryn.
Hun hadde bare gjort som hennes far befalte.
Da gudene lot henne være sammen med lord Baelish, var hun så glad.
En stund. Min tante var en sjalu kvinne.
Hun var redd lord Baelish skulle forlate henne for en yngre kvinne.
Og så, en dag... så hun ham kysse meg.
-Lady Sansa! -Bare et lett kyss på kinnet.
Lord Baelish er onkelen min nå. Han har alltid vært snill mot meg.
Jeg var glad for å være fri igjen, og det var pga ham.
Men tanten min forbannet meg. Hun kalte meg hore-
-og skulle kaste meg ut gjennom månedøren.
Da lord Baelish prøvde å berolige henne, slo hun ham.
Hun ville ikke leve, sa hun.
Han lovet at han aldri hadde elsket en annen, men...
Hun gikk ut gjennom månedøren og...
Det er ikke din feil, lille pike.
Det er ikke din feil.
Det så man jo på guttens oppdragelse. Å amme en ti år gammel gutt...
Lord Royce! Ikke nå.
Beklager, mylady. Til deg også, lord Baelish.
Du ønsker rettferdighet, lord Royce. Det ønsker jeg også.
-Er det påkalt ved selvmord? -Ikke for Lysa, men for sønnen.
Vales riddere kjempet med Jon Arryn, Ned Stark og Robert Baratheon-
-mot den gale kongen.
Siden da har Arryn, Royce, Corbray og Waynwood, Vales store hus,-
- lusket i kulissene. -Tviler du på vårt mot?
Hvis side står dere på? Støtter dere Lannisters, som henrettet Ned Stark?
-Så klart ikke. -Lysa nektet å hjelpe Catelyn Stark.
Dere har latt Tywin Lannister seire. Hvem våger å trosse ham nå?
Hvem skal vi støtte? Robb Stark er død.
-Støtt Robin Arryn, Vales lord. -Han er en sykelig liten gutt.
-De blir iblant mektige menn. -Men oftere dør de unge.
Jeg forgudet Lysa, men hun var overbeskyttende mot sønnen.
Han må lære å bruke et sverd og ri.
-Det er på tide. -Ja.
På tide å besøke Vales slott.
Det er på tide at fugleungen forlater redet.
-Ser Barristan. -Ja?
Hvem har sendt deg?
-Ser Barristan. -Ser Jorah.
-Har jeg gått glipp av et rådsmøte? -Nei.
-Hva er dette? -En kongelig benådning.
Undertegnet av Robert Baratheon.
Du spionerte på henne.
-Hvem ga deg den? -Spiller det noen rolle?
-Har du fortalt henne? -Jeg ville fortelle deg først.
Jeg ville ikke gå bak din rygg.
-La meg snakke med henne alene. -Det får du aldri gjøre mer.
Hvorfor benådet tronraneren deg?
-Hvis vi kan snakke alene... -Nei. Snakk til meg her og nå.
Hvem tror du sendte brevet?
Dette er Tywin Lannisters verk. Han vil så splid mellom oss.
Benådningen er undertegnet det året vi møttes.
Hvorfor ble du benådet? Eller er brevet forfalsket?
-Det er ingen forfalskning. -Hvorfor, i så fall?
-Jeg skrev til Varys, spionmesteren. -Hva inneholdt brevene?
Informasjon. Om deg og Viserys' ankomst til Pentos.
Om planen å gifte deg bort til Khal Drogo, om din brors død.
Om at jeg ventet Drogos barn?
-Khaleesi... -Ikke kall meg det. Fortalte du det?
Ja.
Vinhandleren prøvde å forgifte meg.
-Jeg hindret deg i å drikke den. -Du visste den var forgiftet.
-Jeg mistenkte det. -Du forrådte meg. Fra første stund.
Tilgi meg.
Jeg ville aldri... Vær så snill, Khaleesi.
Du solgte meg til min fars morder, som stjal min brors trone,-
-og nå vil du bli tilgitt?
-Jeg har elsket deg. -Elsket? Hvordan kan du si det?
Andre ville jeg henrettet, men jeg vil ikke ha deg eller liket i byen.
Dra tilbake til dine herrer i King's Landing. Kanskje de skåner deg.
-Daenerys, vær så snill... -Ikke rør meg eller si navnet mitt.
Forlat byen før det blir kveld.
Hvis du er i Meereen ved daggry, får jeg hodet ditt kastet i havet.
Gå.
Nå.
Moat Cailin er din, far.
Kom.
-Har du hørt fra Locke? -Nei.
Samme det. Det er bare en lam gutt. Nords lorder har ikke sett ham.
Han er antagelig død.
De fleste jernfødte har rømt Nord.
Flere vil gjøre det nå. Takket være deg.
Fortell meg hva du ser.
Heier. Enger. Åser.
Fortell hva du ser.
-Ingenting. -Ikke ingenting, Nord.
Ri 1100 km, og du er fortsatt i Nord.
Og 650 km den veien. Og 500 km den veien.
Nord er større enn de andre rikene til sammen, og jeg er stattholder.
Nord er min.
Fortell meg, hva heter du?
Ramsay Snow.
Nei, ikke Ramsay Snow.
Lukk det opp.
Fra og med i dag er du Ramsay Bolton,-
-sønn av Roose Bolton, stattholder i Nord.
En ære. Jeg sverger å forsvare ditt navn og dine tradisjoner.
Jeg skal være deg verdig, far. Det lover jeg.
Kom, Reek. Jeg trenger et bad.
Kom inn.
Første gang jeg så deg, var du et barn på besøk i hovedstaden.
Du er intet barn lenger.
-Hvorfor hjalp du meg? -De ville kastet deg ut månedøren.
Det er ikke et svar.
Hva ville de gjort med meg etterpå?
-Jeg vet ikke. -Ikke jeg heller.
Stoler du heller på en mann du kjenner enn på fremmede?
Tror du at du kjenner meg?
-Jeg vet hva du vil ha. -Gjør du det?
-Jeg trodde jeg skulle bli glad. -Ingenting gjør deg glad.
Jo, da jeg drepte Polliver og Rorge.
Er du sur fordi du ikke fikk drepe Joffrey?
Skulle gjerne sett blikket hans da han skjønte at det var over.
Ingenting slår det blikket...
Du var hans livvakt. Kunne du reddet ham?
Jeg var ikke munnskjenken hans.
Drittungen fortjente å dø, men...
Gift... Det er en kvinnes våpen. Menn dreper med stål.
Hovmodig prat. Du blir aldri en god morder.
Jeg kunne drept Joffrey med et kyllingben.
Jeg ville betalt gode penger for å se det.
-Du burde latt meg brenne såret. -Det er bare et loppebitt.
-Det får deg til å gå saktere. -Vi trenger ikke gå stort lenger nå.
Tror du tanten min vil betale? Jeg har aldri møtt henne.
Spiller ingen rolle. Dere er familie.
Familie, ære og sånt tøv. Dere lorder og ladyer snakker ikke om annet.
Jeg er ingen lady.
-Hvem vil passere Blodporten? -Hunden, Sandor Clegane...
Og hans...reiseselskap.
Arya Stark, niese av lady Lysa Arryn.
Da kondolerer jeg. Lady Arryn døde.
For tre dager siden.
-Jeg er redd for å reise bort. -Ikke vær det.
Vales lord hører hjemme på Eyrie. Man er ikke trygg der ute, sa mor.
Hun var ikke trygg her. Folk dør ved middagsbordet, i sengen-
-og når de sitter på potten.
Alle dør før eller senere, men ikke bry deg for døden.
Bey deg om livet. Vær herre over det, så lenge det varer.
Det er det det innebærer å være Vales lord.
Ska vi dra?
Vin hjelper alltid.
Takk for det.
Tvekamp.
Å avgjøre en manns skyld i gudenes øyne-
-ved å la to andre menn drepe hverandre. Det sier noe om gudene.
-Hvor lenge til? -Snart.
Tror du Oberyn har noen sjanse?
-"Den røde slangen", han må være bra. -Jeg har ikke sett ham slåss.
Han kommer til å dø. Jeg også.
-Oberyn har selvtillit. -For å si det mildt.
Hva er straffen for kongedrap? Partering? Hengning? Radbrekking?
-Halshugging. -Så hverdagslig.
Han var jo nevøen min, så hva blir det? Det fins fratricid og filicid.
Nepoticid må det hete.
Matricid, patricid, infanticid, suicid...
Det fins ord for alle typer drap.
-Fettere. -Det fins intet ord for fetterdrap.
-Bravo. Husker du vår fetter Orson? -Så klart.
Ammen mistet ham. Han ble tomsete.
-Han satt i hagen... -Og knuste biller med en stein.
-Han var overlykkelig. -Du også.
Burde ikke du føle med de handikappede?
Tvert imot. Å le av andres ulykke fikk meg til å føle meg normal.
-Det ble kjedelig i lengden. -For deg, ja.
-Jeg fikk andre interesser. -Ja, det fikk du.
-Men jeg ble hos Orson. -Hvorfor det?
Av nysgjerrighet. Hvorfor knuste han billene? Hva fikk han ut av det?
Først spurte jeg ham: "Orson, hvorfor knuser du billene?"
Han svarte: "Knus billene! Knus dem!"
Jeg lot meg ikke stoppe.
Jeg begynte å forske i hva som drev idioten.
-I mester Volariks bibliotek. -Han prøvde å tafse på meg.
Altfor mye er skrevet om store menn og altfor lite om idioter.
Ingenting forklarte Orsons tilstand eller billeslaktingen hans.
Så jeg gikk tilbake til kilden. Jeg begynte å observere Orson-
-slik man studerer dyr for å skjønne deres adferd.
Etter hvert ble jeg mer og mer sikker. Det foregikk noe der inne.
Ansiktet hans var som en bokside på et fremmed språk,-
-men han hadde sine grunner.
Jeg måtte vite det, så jeg studerte ham i dagevis.
Jeg spiste lunsj i hagen og tygget til rytmen av knusingen.
Jeg tenkte på ham konstant.
Mens far maste om familiearven, tenkte jeg på biller.
Jeg leste om Targaryens erobring, men hørte jeg dragevinger? Nei, bare...
Jeg skjønte det ikke, og jeg måtte vite det.
Det var jo grusomt at billene døde uten grunn.
Hver dag myrdes tyvetalls menn, kvinner og barn.
-Hvem faen bryr seg om biller? -Det fylte meg med frykt.
Hauger på hauger, år etter år.
Hvor mange kryp knuste han og ga tilbake til jorden?
Jeg drømte at jeg sto på en uendelig strand av billeskall.
Jeg våknet og gråt over deres knuste lik.
Jeg prøvde å stoppe Orson en gang. Han dyttet meg bort og fortsatte.
Hver dag, helt til muldyret sparket ham i brystet og drepte ham.
Hva tror du?
Hvorfor gjorde han det? Hva dreide det seg om?
Jeg vet ikke.
Lykke til i dag.
-Veldig lett rustning. -Jeg vil være bevegelig.
-Ikke drikk. -Har du mye erfaring med tvekamper?
-Jeg drikker alltid før kamp. -Det kan bli din død. Og min.
Jeg skal ikke dø i dag.
-Skal du slåss mot det der? -Jeg skal drepe "det der".
-For en koloss! -Det hjelper ikke når han har falt.
Takk og lov.
I guders og menneskers nærvær er vi samlet for å avgjøre-
-hvorvidt denne...mannen, Tyrion Lannister, er skyldig eller uskyldig.
Måtte Moren vise barmhjertighet, måtte Faren gi rettferdighet,-
-og måtte Krigeren veilede vår duellants hånd...
-Ikke la meg være alene i verden. -Aldri.
-Vet du hvem jeg er? -En død mann!
Jeg er Elia Martells bror.
Vet du hvorfor jeg har kommet til denne møkkabyen? For deg.
Du skal tilstå før du dør.
Du voldtok søsteren min. Du myrdet henne. Du drepte barna hennes.
Si det, så er det snart over.
Si det. Du voldtok henne.
Du myrdet henne.
Du drepte barna hennes.
Du voldtok henne! Du myrdet henne! Du drepte barna hennes!
Du voldtok henne! Du myrdet henne!
Du drepte barna hennes!
Dør du?
Nei, nei, nei. Ikke dø ennå, du har ikke tilstått.
Si det. Si navnet hennes.
Elia Martell. Du voldtok henne. Du drepte barna hennes. Elia Martell!
Hvem ga ordren? Hvem?! Si navnet hennes!
Du voldtok henne! Du myrdet henne! Du drepte barna hennes!
Si det. Si navnet hennes.
Si det!
Elia Martell.
Jeg drepte barna hennes. Så voldtok jeg henne.
Så knuste jeg hodet hennes. Sånn!
Gudene har felt sin dom.
Tyrion Lannister, i kong Tommen Baratheons navn-
-dømmes du herved til døden.
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com