Før i tiden, når Braavos var i fare, våknet titanen med ild i blikket.
Han vasset ut i havet og knuste fienden.
Det er bare en statue.
Ikke vær redd. Han varsler om vår ankomst.
Jeg er ikke redd.
Det svart-hvite hus. Her finner du mannen du ser etter.
Her forlater jeg deg.
-Takk for at du brakte meg hit. -Alle braavosier ville gjort det.
-Valar morghulis. -Valar dohaeris.
Hei.
Valar morghulis.
Jaqen H'ghar ga meg denne.
Ingen her heter det.
Vær så snill! Jeg har ikke noe annet sted å gå.
-Du kan gå hvor som helst. -Vent!
Cersei, Walder Frey...
Fjellet...
Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
Fjellet, Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey, Fjellet...
Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
Fjellet, Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
Fjellet...
Meryn Trant.
Maten må være bra om det er så fullt.
Øl?
Før vi dro, fikk du en beskjed.
-En oppservant, ung dame. -"Mørke vinger, mørke ord", sa mor.
Et gammelt ordtak, men stemmer ikke her.
-Gode nyheter? -Frieriet ble godtatt.
Burde du ikke sørge tante Lysa?
-Øl? -Takk.
-Mylady. -Hva er det?
-Sansa Stark. Ikke se. -Sikker?
-Hun er her med Petyr Baelish. -Littlefinger?
-Og riddere. -6? 20?
-Ti, tror jeg. For mange. -Sal opp hestene.
-Vi har bare én hest. -Skaff flere.
-Liker du smaken? -Hvorfor liker menn det så godt?
-Det gir enkelte menn mot. -Deg også?
Stopp.
Lord Baelish. Lady Sansa. Jeg er Brienne av Tarth.
Vi møttes hos Renly Baratheon. Hva var det han sa om deg?
Han sa: "Din lojalitet er gratis."
Noen har visst betalt godt for den siden da.
Lady Sansa. Før moren din døde, sverget jeg henne troskap.
Jeg lovet å beskytte deg.
Jeg skal beskytte deg og ofre livet mitt for deg om nødvendig.
Jeg sverger, ved de gamle og de nye gudene.
Lady Brienne, ikke vær så formell.
-Så du tjente Catelyn Stark? -Ja.
-Catelyn har aldri nevnt deg. -Det var etter mordet på Renly.
-Du ble anklaget. -Jeg prøvde å redde ham.
-De så ikke hva som skjedde. -Hva skjedde, da?
Han ble myrdet av en skygge med Stannis Baratheons ansikt.
En skygge?
Med ansikt?
Hun sverget på å beskytte både Renly og moren din, men mislyktes.
-Bør jeg la deg beskytte lady Sansa? -Er det du som avgjør det?
Jeg er onkelen hennes, enke til hennes tante Lysa.
Vi er familie, du er en fremmed. Jeg stoler ikke på fremmede.
-Lady Sansa, kan vi snakke privat? -Nei.
-Du bukket for Joffrey på bryllupet. -Ingen av oss ønsket å være der.
-Iblant har man ikke noe valg. -Iblant har man det.
Du bør gå.
Vår nye venn må ikke reise alene. Veiene er utrygge. Vil du ikke bli?
Stopp...
-Stopp! -Jeg tar ham!
Podrick!
Etter henne!
Stopp!
Flink gutt. Kom igjen.
Nei, slutt!
Ubevæpnet altså.
Dukk, Podrick!
-Podrick. Du kan reise deg nå. -Ja, mylady.
-Sansa Stark? -Stoler ikke på fremmede, klokt nok.
Hun red med Littlefinger. Vi følger etter.
Begge Stark-døtrene avviste deg. Er du bundet av eden fortsatt?
Jeg sverget på å beskytte dem. Tror du hun er trygg hos Littlefinger?
-Nei, mylady. -Hent hesten din.
Dronningen kalte.
Det fins bare to. Den jeg har og den jeg ga til Myrcella.
-Det er en trussel. -Så klart.
Datteren vår er i Dorn, omgitt av folk som hater familien vår.
-"Det er en trussel." -Ingen beskjed?
De klandrer oss for Oberyns død og alt som har rammet deres fæle rike.
-Jeg knuser dem om de rører henne! -Ikke så høyt.
-Datteren vår er i fare! -Ingen må vite at hun er vår.
Du var aldri en far for henne.
-Da ville barna våre blitt steinet. -Hva har forsiktigheten din gitt oss?
Vår eldste sønn ble myrdet, og datteren vår ble sendt til Dorn.
Vår yngste sønn skal gifte seg med den selvgode hora fra Highgarden.
Jeg skal ordne opp i alt. Jeg drar til Dorne og henter datteren vår.
Du kan ikke bare be prins Doran.
-Hun er forlovet med sønnen hans. -Jeg skal ikke be om noe.
-Kommer du med en hær, blir det krig. -Ingen hær. Hvor holder de henne?
-Oberyn sa noe om Water Gardens. -Jeg skal finne henne.
Var det noe mer, Deres Nåde?
Skal du reise til Dorn? En mann med bare én hånd?
-Alene? -Jeg sa ingenting om å reise alene.
Ingen solsikker, jeg liker ikke gult. Men roser er fine.
Og jeg elsker musikk, men ingen fløyter. Men harpe går fint.
Og maten er viktigst av alt.
Vi må ha duepai. Det er det man spiser i hovedstaden, hva?
-Ikke sant? -Hva da?
Man spiser duepai i hovedstaden?
Det gjør de, kjære.
Et fint sted. Veldig fint.
Hadde aldri trodd jeg skulle ende opp med å bo sånn.
-Det skal du ikke. -Unnskyld?
Vi får ikke bo på Stokeworth. Min eldre søster arver slottet.
Hun hater meg. Hun erter meg og drar meg fortsatt i håret.
Vet du hva jeg syns? At du er snill.
-Men søsteren din er slem. -Ja.
Jeg har sett mye av verden, og jeg vet at man høster det man sår.
Folk som søsteren din, får alltid det de fortjener.
På en eller annen måte.
Hvem er det?
Det er faen meg Jaime Lannister.
-Ser Jaime. -Ser Bronn av Blackwater.
-Jeg kondolerer med faren din. -Takk.
Min forlovede, Lollys.
Hyggelig.
La oss være i fred, kjære.
Vakker brud. Når er bryllupet?
Spytt ut. Hva gjør du her?
-Ikke noe godt kan komme ut av dette. -Jo da.
Lollys skal gifte seg med Willis Bracken.
-Jeg avtalte det med søsteren din. -Uklokt.
-Hvordan gagner dette meg? -Du får bli med meg.
Når vi kommer hjem, får du en mye finere dame og en mye finere borg.
-Hjemme fra hvor? -Så langt syd man kommer.
-Prinsen vil ikke bli forstyrret. -Unna, før jeg kjører øksen opp i...
Kaptein. Slipp henne forbi.
Broren din ble myrdet, og du sitter her og gjør ingenting.
Oberyn ble drept i tvekamp. Det er ikke mord.
-Han var broren din. -Ja, lenge før han var noe for deg.
-Hva skal du gjøre? -Begrave ham og sørge.
-Og så? -Du ønsker krig.
-Hele landet ønsker krig. -Flaks at ikke hele landet bestemmer.
Sandslangene støtter meg.
De vil hevne faren sin mens du sitter her uten å gjøre noe.
Oberyn er død, men Lannister-jenta sprader rundt i Water Gardens.
Hun spiser vår mat og puster vår luft.
Hvor mange av søsknene dine må de drepe?
Gi henne til meg.
La meg sende henne til Cersei. Én finger av gangen.
Jeg elsket broren min, og du gjorde ham lykkelig. Det setter jeg pris på.
Men vi lemlester ikke småjenter som hevn. Ikke her.
-Ikke så lenge jeg hersker. -Og hvor lenge til blir det?
De usvertede er for iøynefallende. Dere syns på lang avstand.
Sånn finner man ikke Harpyens sønner. For det har dere vel ikke?
Andresønnene derimot... De drikker, horer og slåss.
De glir usett inn, hører folk snakke og følger etter dem til stille smug.
De knekker noen fingre, får høre litt mer...
Og før man vet ordet av det...
Ingen her. Vi drar.
-Er du redd? -Usvertede frykter ingenting.
Akkurat, og det er problemet deres. Dere har glemt hva frykt innebærer.
Da glemmer man også hvordan man gjemmer seg.
Frykten er nyttig på den måten.
Harpyens sønner vil sette halsring på oss igjen. Dere må drepe ham.
-Det ville vært et tydelig budskap. -Du bør vise tilbakeholdenhet.
-Han kan ha viktig informasjon. -Nei.
-Hvordan vet du det? -Jeg avhørte ham.
Fant du ut at han var ung og fattig? Hva fikk han ut av slaveriet?
-Følelsen av at noen sto under ham? -De betaler.
-De store familiene betaler fattige. -Hvordan vet du det?
-Alle vet det. -Ikke jeg, og jeg styrer en familie.
Gi ham i det minste en rettssak.
Vis Meereens folk at du er bedre enn dine fiender.
Jeg vet ikke hvor ser gamling kommer fra. Kanskje alt er annerledes der.
Men før Daenerys kom til Meereen, eide de oss.
Vi lærte mye om dem, ellers ville vi ikke overlevd. Vi kjenner dem.
Barmhjertighet og rettferd betyr ikke noe for dem. De skjønner bare blod.
Takk for rådene deres.
Deres Nåde, vi må snakke sammen. Om faren din, den gale kongen.
Vil du minne meg på mine fienders løgner? Greit.
Jeg tjente i kongens garde. Fiendene dine løy ikke.
Fortsett.
Da folket reiste seg, satte faren din byer og borger i brann.
Han myrdet sønner foran deres fedre.
Han brente menn levende og lo når de skrek.
Brutaliteten hans førte til et opprør-
-der hele Targaryen-ætten ble drept. Bortsatt fra to.
-Jeg er ikke faren min. -Nei. Takk gudene for det.
Han ga dem det han mente de fortjente,-
-og hver gang følte han seg mektig og rettskaffen.
Helt til slutten.
Jeg skal ikke henrette fangen uten rettferdig rettssak.
Deres Nåde.
-Et insekt. -Pass på, du kan få i deg fast føde.
Ga jeg feil inntrykk da jeg sa at jeg ville bli med deg?
Hva annet kan jeg gjøre inni en forbanna kasse?
-Liker du deg ikke? -Jeg vil gå ut.
Cersei adler den som gir henne hodet ditt.
Hun burde gi fitta si. Hennes beste kroppsdel mot min beste.
Vel, en kasse passer meg jo bra.
Skal du syte hele veien til Volantis?
Nei. Men vi skulle jo til Meereen. Hva er det i Volantis?
-Veien til Meereen. -Og hva håper du å finne der?
-Det har jeg jo sagt: en hersker. -Vi har allerede en. Som alle riker.
Hvert eneste lille høl har en lord.
Du var god til å styre, faktisk. I din korte periode som hånd.
-Jeg var en tjener. -Men dyktig.
-Jeg drepte en masse folk. -Ja, men du hadde flere talenter.
Hun ba meg forlate King's Landing, men jeg nektet.
-Hvorfor det? -Fordi jeg likte det. Makten.
-Selv mens jeg bare var en tjener. -Folket følger ledere.
-Oss finner de frastøtende. -Det gjør jeg også.
Vi finner folket frastøtende. Derfor reiser vi i store, behagelige kasser.
Og likevel... Uansett hva vi gjør,-
-er folk som deg og meg aldri fornøyde inni kassen. Ikke lenge.
-Du har rett. Vi går en tur. -Nei.
Hvor mange dverger kan det være i verden? Skal Cersei drepe alle?
-Det er ikke ham. -Svindlere? Skal jeg fengsle dem?
Nei, jeg vil ikke avskrekke andre.
Tabber skjer. Ta med dere hodet.
Jeg tar det gjerne, Deres Nåde. Det kan komme til nytte.
-Legg det der borte. -Du hørte ham.
-Er du kongens hånd? -Det er ikke passende for en kvinne.
Jeg er bare min sønns rådgiver.
Deres Nåde, jeg kan tjene som hånd til...
Lord Tyrell, det har du ikke tid til.
I tillegg til flåtesjef har kongen utnevnt deg til skattmester.
Din økonomiske klokskap er uten sidestykke.
-Han blir beæret om du aksepterer. -Æren er på min side.
Deres Nåde, en stormester har ofte tjent som hånd...
Kongen har utnevnt Qyburn til ny spionmester.
Deres Nåde... Denne mannen, som har vanæret Citadellet?
Hvilke kvalifikasjoner har han?
Han er lojal, noe som er mer enn evnukken noen gang var.
-Mer enn hva mange har vært. -Dette er...
Onkel Kevan, som Lannister-hærens øverstkommanderende vil-
-kongen at du blir hans krigssjef. Ingen fortjener tittelen mer.
-Jeg vil høre det av kongen selv. -Han er veldig opptatt.
-Han bør være her og lære å styre. -Han lærer.
Men nå ba han meg snakke for ham.
Jeg kom hit for å ta farvel med broren min og for å tjene kongen.
Ikke for å bli din marionett i et råd fullt av dine spyttslikkere.
-Du har sendt bort broren din... -På et diplomatisk oppdrag.
-Hvilket? -Det har ikke du noe med.
Du har ikke autoritet til å bestemme om jeg har noe med det å gjøre.
Du er dronningmoren, intet mer.
-Vender du ryggen til kongen? -Hvis han kaller på meg, er jeg klar.
På Casterly Rock.
Denne kan du.
Den ligner et dyr.
Den ligner en slange...
-En S! -Veldig bra.
Den yngste overøverstkommanderende noen gang, Osric Stark, var bare ti.
-Jeg kan S... -Du lærer det.
-Gamle ser Davos lærte det. -Du er en god lærer.
-Hun er veldig tålmodig. -Jo mer du øver, desto bedre.
Vi klarer oss. Du og Ostrich Stark har sikkert mye å snakke om.
-Hvor gammel var du da du lærte det? -Tre.
-Lærte du det av moren din? -Nei, av mester Cressen.
Jeg hadde mye tid å øve. Mor holdt meg innestengt fordi...
-Hva kaller dere det her i syd? -Gråskjell.
-Hva kaller dere det nord for Muren? -Jeg vet ikke.
To av søstrene mine døde av det. Hvordan ble du kurert?
Jeg husker ikke, jeg var så liten. Men mange prøvde nok.
Hva de enn gjorde, så forsvant det.
Hva skjedde med søstrene dine?
Far tvang dem til å bo i et uthus.
Vi fikk ikke gå dit, men vi hørte dem. Spesielt om nettene.
De begynte å høres...annerledes ut.
-Så du dem? -Bare én gang, mot slutten.
De var helt dekket av det. Ansiktet, armene...
De oppførte seg som dyr. Far slepte dem ut i skogen.
Hva gjorde han med dem i skogen?
-Mor. -Ut.
Deres Nåde.
-Unngå henne. Hun er fra villfolket. -Gilly. Jeg lærer henne å lese.
Hun er villfolk. Faren din beseiret dem og henrettet kongen deres.
-De kan prøve å hevne seg på deg. -Ikke Gilly.
Du aner ikke hva mennesker kan gjøre. Til tross for alle bøkene du leser.
Mance Rayder skulle brennes på bålet. Du forhindret det.
Du var barmhjertig, men kongens ord er lov.
Spør ser Davos hvor barmhjertig jeg er mot forbrytere.
Er du for mild, hverken frykter eller følger folket deg.
Det frie folket vil aldri følge deg. Du brente kongen deres.
Hvem ville de fulgt, da? Deg?
Nei. Bare en av sine egne.
Kjenner du Lyanna Mormont?
-Øverstkommanderendes niese? -Lady av Bear Island. Hun er ti.
Jeg ba hennes hus slutte seg til meg.
"Bear Island anerkjenner ingen konge utenom kongen i Nord, Stark."
-Syns du det er morsomt? -Beklager, Deres Nåde.
Vi i Nord er litt som det frie folket. Lojale overfor våre egne.
Jeg vet det. Robert klaget ofte over hvor vanskelig Nord var å styre.
Selv med din fars hjelp.
I kveld velger nattens voktere ny leder. Trolig Alliser Thorne.
Han anser deg som en forræder.
-Hvordan blir tilværelsen din her da? -Ubehagelig.
Ditt mot fikk ham til å virke svak. Han vil straffe deg.
-Jeg belønner tapre menn. -Det tviler jeg ikke på.
Men jeg er en nattens vokter. Jeg sverget en ed.
-Hva mer kan jeg gi deg? -Nord.
Nei, det kan jeg ikke. Jeg er en lausunge, en Snow.
Knel og sverg troskap til meg,-
-så skal du reise deg som Jon Stark, lord av Winterfell.
-Du blir en Stark med et pennestrøk. -Det var alltid mitt høyeste ønske.
Jeg drømte om at far skulle be kongen erklære meg ektefødt.
Du fortjener dette. Jeg er glad på dine vegne.
Jeg kommer til å avslå.
-Du blir jo lord av Winterfell. -Jeg sverget en ed.
Hvis jeg ikke tar min ed alvorlig, hva slags lord ville jeg vært da?
Stappfullt. Skulle tro vi serverer viltgryte.
Ønsker noen å erklære kandidater-
-før vi velger-
-den 998. øverstkommanderende for nattens voktere?
Ser Alliser Thorne er en sann lord.
Da villfolket angrep, ledet han oss til seier.
Han er en veteran som har tilhørt nattens voktere nesten hele sitt liv.
Ingen annen kan lede oss.
Ser Denys Mallister har tjent lenger enn noen annen jeger.
Gjennom ti vintre på Shadow Tower har han slått tilbake villfolket.
Det fins ingen bedre.
Hvis det ikke er noen flere, begynner vi å stemme.
Trekantede polletter for ser Alliser Thorne.
Firkantede for ser Denys Mallister.
Mester Aemon!
Samwell Tarly, vær så god.
Slakteren Sam. En villfolk-elsker, akkurat som hans venn Jon Snow.
-Hvordan går det med dama di? -Hun heter Gilly.
Bror Slynt kjenner henne. De gjemte seg i matkjelleren under slaget.
En villfolkjente, et spedbarn og lord Janos.
Jeg fant ham der nede, i en dam av tiss.
Da lord Janos gjemte seg hos kvinner og barn, ledet Jon Snow forsvaret.
Ser Alliser var tapper. Da han ble såret, reddet Jon oss.
Han tok kommandoen på Muren og drepte thennenes magnar.
Etterpå gikk han til Mance Rayder, mot en nesten sikker død.
Før det ledet han ekspedisjonen som hevnet øverstkommanderende Mormont.
Mormont utpekte Jon til intendant. Nå vet vi hva han så i ham.
Han er kanskje ung, men han ble vår leder da natten var som mørkest.
Jeg sier ikke at du tar feil i det. Men hvem vil Jon Snow lede?
Nattens voktere...eller villfolket?
Han elsket en villfolkjente og var venn med Mance Rayder.
Hva ville de blitt enige om hvis ikke Stannis hadde kommet?
Han ga Kongen-bortenfor-Muren en smertefri død.
Velger dere en fiende av villfolket, eller en som ligger med dem?
Tiden er inne.
Det er visst helt likt, mester.
Jon, Jon, Jon!
Du.
Hva har du der?
-Jeg spurte... -Snu deg og gå din vei.
-Et fint sverd. Sikkert verdifullt.
Ingenting er verdifullt for de døde.
Løp!
Hvem er du? Hvorfor ble de redde?
Du mistet denne.
-Du sa at Jaqen H'ghar ikke var her. -En mann er ikke Jaqen H'ghar.
Hvem er du, da?
Ingen. Og det må du også bli.
Hun hører ikke hjemme her. Selv om dere forrædere kaller henne "Mhysa",-
-vil hun aldri bli moren din.
DREP SLAVEHERRENE
-Hvorfor? -For din skyld, Mhysa.
Du ville drepe harpyen, men hendene dine var bundet.
Jeg befridde deg, slik du befridde oss.
Han skulle stilles for retten. Du hadde ingen rett.
Han vil heller la byen brenne enn å sette slavene fri.
Det fins ingen slaver lenger. Ingen slaveherrer heller.
Hvem er det som bor i pyramidene da?
Hvem går med gullmaske og myrder barna dine?
Da Grey Worm kom, var jeg den første som tok til våpen.
Jeg husker fars blikk da jeg drepte slaveherren-
-som hadde byttet hans nyfødte sønn mot en hund.
Faren min døde i kampene.
Hvis vi lar Harpyens sønner legge oss i lenker igjen...
Har han aldri levd.
Du hadde ingen rett til å ta harpyens liv.
Før var slaveherrene loven...
-Nå er du loven! -Loven er loven.
Før ham bort.
Mhysa!
-Hun burde henrettet forræderen. -Ja, og deg også.
Dere åpnet portene for meg fordi jeg lovet dere frihet og rettferdighet.
Uten det ene fins heller ikke det andre.
Bror! Bror!
Mhysa, jeg ber deg! Beklager.
En borger ventet på rettssak. Denne mannen myrdet ham.
Straffen er døden.
Vis nåde!
Mhysa...
-Jeg vokter dine gemakker i natt. -Det gjør vi alle.
Gå.
Drogon!
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com