Ljusets herre har hållit sitt löfte. Hans eld får snön att töa bort.
-Då rider vi mot Winterfell. -Det ska bli ert.
Jag har sett Boltons baner brinna. Ni ska få det som tillkommer er.
-Ers höghet. -Gör er marschfärdiga.
-Berätta. -Männen... Många avvek under natten.
-Hur många? -Bortåt hälften.
Alla soldenärer. De tog alla hästar med sig.
Ers höghet...
Ut med språket. Det kan inte vara värre än myteri.
Ta ner henne.
Ers höghet. Lady Melisandre har setts lämna lägret.
Bilda marschkolonn.
Vi går mot Winterfell.
Han höjde händerna, och alla reste sig igen.
-Tiotusentals, världens största här. -Vad ska du göra?
Hoppas att de inte lär sig klättra över muren.
-Drakglaset, då? -Det är borta för alltid.
Det hade ändå inte räckt till.
-Du dödade ju en vålnad. -Med Långklo, ja.
-Yxor sprack som glas, men Långklo... -Är smitt av valyriskt stål.
-Hur många såna klingor finns det? -Inte nog många.
Den förste befälhavaren som offrade bröder för att rädda vildingar.
-Du är vän med en hatad man. -Du blev min vän när jag kom hit.
Skål för oss, då. Må de hånskratta länge.
Vad är det?
Jag ville fråga en sak. Eller be dig om en sak.
Låt mig och Gilly fara till Oldtown, så att jag får bli en mäster.
-Det är mitt kall, inte det här. -Jag behöver dig här, Sam.
Vem ska annars vara min rådgivare?
Du har ju Edd.
Jag gör större nytta som mäster, särskilt nu när Aemon är borta.
Citadellet har världens största bibliotek.
Jag skulle få lära mig historia, strategi och läkekonst.
Och annat med, sånt som kan hjälpa oss när...
När de kommer.
Om Gilly stannar här, dör hon, liksom barnet som bär mitt namn.
Jag kommer också att dö när jag försöker skydda dem.
Det sista jag får se blir hennes blick när jag har svikit dem.
Och jag ser hellre tusen vålnader än det.
Tack.
-Även Citadellet kräver avhållsamhet. -De kan ju försöka.
-Sam? -Vad då?
Sam...
-Du var ju halvt ihjälslagen. Hur...? -Väldigt försiktigt.
Skönt att världens undergång för nåt gott med sig för nån.
Jag kommer tillbaka.
-För din återkomst. -För min återkomst.
Ers nåd!
-Stannis Baratheons armé är här. -Hur vet du det?
Det eldröda hjärtats baner. Från Blackwater. Jag glömmer det aldrig.
En löpgrav här. En till 300 meter från muren. Raska på.
Börja gräva mellan höjderna.
Sänd ut furagerare. Belägringen inleds i gryningen.
Det blir ingen belägring, ers höghet.
Vi har ingen chans!
Nej, snälla!
Strider kvinnor för Bolton?
Jag strider inte för ätten Bolton.
Jag är Brienne av Tarth. Jag var Renly Baratheons kungsvakt.
Jag såg honom mördas av en skugga med ert ansikte.
Mördade ni honom med blodmagi?
Ja.
I Renly Baratheons namn, den förste av hans namn-
-kung över andalerna, de första människorna och de sju rikena-
-dömer jag, Brienne av Tarth, er till döden.
Vill ni säga några sista ord?
Gör din plikt.
Då var vi färdiga här.
-Jag ger mig, jag ger mig... -Jag godtar din kapitulation.
Hemåt igen. Min hustru är nog ensam.
Jag ska eskortera er till era gemak.
Följ med henne, är ni snäll.
Jag känner Ramsay nu. Jag vet vad han kommer att göra med mig.
Ska jag dö, ska jag göra det medan det finns nåt kvar av mig.
Dö? Vem har sagt nåt om att dö? Ni får inte dö.
Er far var ståthållare i Norden. Ramsay behöver er.
Inte hela er, förstås. Bara de delar som ger honom arvingar.
När ni har fött ett par söner, behövs de inte mer.
Då har han fantastiska planer för de delarna.
Ska vi vänta tills han kommer hem eller ska vi börja nu?
Får jag bestämma? Bra. Vi börjar nu.
Stank! Sluta!
Öppna portarna!
Han kommer tillbaka.
Här får jag visst händerna fulla.
Ni båda, försvinn!
Du stod först på min lista.
Du dödade Syrio Forel. Minns du?
Knappast.
Jag fick några på listan. Guden med många ansikten stal några.
Men jag är glad att han lät mig få dig.
Vet du vem jag är?
Jag hör inte.
Du vet vem jag är. Jag är Arya Stark.
Vet du vem du är?
Du är ingen. Du är ingenting.
Flickan har tagit ett liv. Fel liv.
-Jag hade rätt om henne. -Ja.
Du är inte redo. Långt därifrån.
Den mannens liv fick du inte ta.
Flickan stal från guden med många ansikten. Nu står hon i skuld.
Bara döden kan betala för livet.
Nej! Du får inte dö!
Dö inte!
Varför gråter du?
-Han var min vän. -Nej. Lyssnade du inte?
Han var ingen.
Men om du är...
-Vem är det här? -Ingen.
Precis som flickan borde ha varit innan hon tog ett ansikte.
Ansiktena tillhör ingen. Du är fortfarande någon.
Och för någon, är ansiktena ett gift.
Jag kan inte se!
Vad händer?
Vad är det som händer?
-Jag önskar er en trygg hemresa. -Tack.
Förlåt mig, mitt barn.
Jag önskar dig all lycka i världen.
-Jag kanske hälsar på dig. -Eller jag dig.
Dröj inte. En adelsdam väntar på mig.
Du vill ha en fin flicka, men du längtar efter en vild fitta.
Vi väntar, ers nåd.
-Bli inte av med det nu. -Jag tar aldrig mer av mig det.
Jag vet att du ville stanna, men jag är glad att du kommer hem.
Och jag är glad att Trystane följer med. Du har tur.
Arrangerade äktenskap blir sällan lyckliga.
-Tror du att mor tycker om honom? -Om du är lycklig, så självklart.
-Tror du på det själv? -Tycker hon om nån utom sina barn?
-Hon tycker om dig. -Jag vet inte det, jag...
Jo, du...
Jag ville berätta en sak. Nåt jag borde ha berättat för längesen.
Alltså... Nu när du har sett dig om i världen-
-vet du hur komplicerade saker och människor kan vara.
Lannister och Martell är arvfiender, ändå förälskade du dig i Trystane.
Vem hade trott det? Du förälskade dig i en man som valdes åt dig.
Vad jag menar är att...
Vi väljer inte vem vi älskar. Sånt är...
Sånt är bortom vår kontroll. Nu svamlar jag.
Vad jag försöker säga...
-Jag vet. -Nej, det gör du tyvärr inte.
Jo, det gör jag.
Jag vet.
Om dig och mor.
En del av mig visste nog hela tiden.
Och...jag är glad.
Jag är glad att du är min far.
Myrcella?
Myrcella? Myrcella?
Ni älskar henne, eller hur?
Vem kan klandra er? Men det är förstås hopplöst.
En soldenär och en vanärad riddare. Ingen av er duger som prinsgemål.
Men vi åtrår alltid fel kvinna.
Pratar han alltid lika mycket?
-Jorah, andalen. -Grå masken.
-Du borde inte vara här. -Men det är han.
-Drottningen förvisade honom. -Och han räddade hennes liv.
Han har rätt. Och jag skulle vara död om det inte vore för...
-...den lille mannen. -Krubo är "dvärg" på ert språk.
Ni får ursäkta. Min valyriska är lite frostig.
-Lite rostig. -"Rostig." Tack.
-Ledsen att jag inte kunde strida. -Du missade en rejäl batalj.
Strunt i det. Daenerys är nånstans ute i vildmarken.
-Draken flög norrut. Vi följer efter. -"Vi"?
-Hon vill ju avsätta din ätt. -Och jag tänker hjälpa henne.
Hur länge har du varit här? Jag stred för henne när hon var barn.
Du förrådde henne. Hon förvisade dig två gånger om.
-Andra gången genom din försorg. -Skyll inte på mig.
Ni har rätt. Drottningen förvisade Jorah, som räddade hennes liv.
Hon kan ha ändrat uppfattning om honom. Vi får fråga henne.
Visst, han får följa med. Bara han inte mördar mig i sömnen.
Du kommer att vara klarvaken.
-Varför ska vi ta med dig? -Hur sa?
-Har du spårat vilt? -Nej, men jag har andra förmågor.
-Kan du strida? -Ja, men jag är ingen krigare.
-Är du en skicklig ryttare? -Så där.
-Alltså pratar du mest. -Och dricker. Ändå har jag överlevt.
Du är till föga nytta för oss.
Men du är till nytta i Meereen. Bara han har erfarenhet av att styra.
Du tjänar drottningen bäst här.
En utländsk dvärg som knappt kan språket. Skulle folket lyssna?
-Folket lyssnar på Grå masken. -Jag följer med er.
-Du är inte stark nog. -Jo då. Han är hård även utan stake.
Men du får inte följa med. I folkets ögon talar du för drottningen.
Det är sant. Om de Obesudlade ger sig av, blir det inbördeskrig.
Och Missandei...
Missandei är drottningens närmaste, mig inräknad.
Drottningens förtrogna, de Obesudlades befälhavare...
...och en utländsk, ärrad dvärg.
Lycka till. Meereen är en gammal och stolt stad. Ödelägg henne inte.
Då så, Jorah. Hitta några bra hästar. Vi har mycket att prata om.
Hallå där, gamle vän.
Jag trodde att vi trivdes bra ihop tills du övergav mig.
-Vill du berätta hur du hittade mig? -Fåglar sjunger för den som lyssnar.
Drakarnas moder har varit dig nådig.
Hon avrättade mig inte. Det är en bra början.
Nu ska hjältarna leta rätt på henne, och jag får stoppa ett inbördeskrig.
-Några goda råd? -Information är nyckeln.
Lär känna vänner och fiender, och lär dig vilka vänner som inte är vänner.
Om jag bara kände nån med ett stort spionnätverk.
En stolt, gammal stad som förtärs av våld, korruption och falskhet.
Vem har erfarenhet av att tämja en så stor och egensinnig best?
-Jag har faktiskt saknat dig. -Jag vet.
Vi måste fara hem.
Stackars dig! Har du ont?
Vi måste fara hem.
Drogon, kan du ta mig tillbaka till Meereen?
Hur långt bar du mig?
Drogon, mitt folk behöver mig.
Maten är slut. Du kunde åtminstone jaga lite kvällsmat åt oss.
Bekänn.
Jag har syndat, det inser jag nu.
Hur kunde jag vara blind så länge?
Jag vill bli ren igen. Jag vill få avlösning.
Kloka gumman höll upp sin lykta.
-Och i dess sken... -Vill ni bekänna?
-Får jag gå i så fall? -Ni blir bedömd efter era synder.
Må Modern ha förbarmande med mig.
-Jag har begått äktenskapsbrott. -Namnge honom.
-Lancel Lannister. -Er kusin och kungens väpnare?
Jag var ensam och rädd. Min make var en horbock.
Hans synder förlåter inte era.
Må gudarna förlåta mig.
-Andra män? -Nej.
-Inga andra? -Nej.
Att vittna falskt inför gudarna är ett svårt brott. Förstår ni det?
Ja.
Det sägs att era barn inte är avlade av kung Robert-
-utan att de är frukten av blodskam.
En lögn av Stannis Baratheon. Hans brorsbarn står i vägen för honom-
-så han behöver hävda att de inte är broderns. Svinaktigt!
Det finns inte ett uns sanning i det och jag bestrider det.
Bra.
Men det här är allvarliga anklagelser och riket måste få veta sanningen.
Om ni har vittnat ärligt, frikänns ni i rättegången.
-Rättegången? Jag har ju bekänt. -Till en synd. Andra förnekar ni.
Er rättegång ska skilja på sanning och lögn.
Jag böjer mig för ers helighets klokhet.
Men om jag för bönfalla om en droppe av Moderns barmhärtighet...
Det är så länge sen jag sist fick träffa min son.
-Snälla, låt mig få träffa honom. -Ni tog ett steg på den smala vägen.
I ljuset av detta låter jag er återvända till Röda slottet.
Tack, tack...
-Modern är barmhärtig. Tacka henne. -Det ska jag.
Det svär jag. Dag som natt.
Bra.
-Får jag gå? -Efter er botgöring.
Min botgöring?
En syndare står framför er. Cersei av huset Lannister.
Mor till kung Tommen, änka efter kung Robert.
Hon har burit falskt vittnesmål och har begått otukt.
Hon har bekänt sina synder och bett om förlåtelse.
Hon ska visa sin ånger genom att glömma all stolthet och falskhet-
-och visa sig som gudarna skapade henne-
-inför er, det hedervärda folket i huvudstaden.
Hon träder inför er med ett ödmjukt hjärta, utan hemligheter-
-naken inför gudarnas och människornas ögon-
-för att göra sin botvandring.
Skam. Skam. Skam.
-Fitta! -Hora!
Hora!
-Far åt helvete, hynda! -Broderknullare!
Far åt helvete!
Hell de kungliga tuttarna!
-Hynda! -Fitta!
Jag har haft hälften så många kukar som drottningen!
Syndare!
Hora!
Jag är en Lannister. Sug av mig!
Hora! Hora! Hora!
Broderknullare!
Ers höghet.
Skönt att ni är tillbaka.
Kom, ni ska få gå in. Jag måste se om era fötter.
Får jag presentera det nyaste tillskottet till kungsvakten?
Han har avlagt ett tysthetslöfte. Han har svurit att inte tala-
-förrän alla kungens fiender är döda och ondskan i riket är utrotad.
-Vem räddade er? Stannis. -Vi är för få.
-Vildingarna är många. -De slåss inte för Stannis.
Du räddade deras liv. Om de ska leva i de sju kungarikena...
-...borde de kämpa för dem. -Det är inte deras krig.
Stannis?
Shireen? Prinsessan?
Överbefälhavaren! En vilding säger att er farbror Benjen lever.
-Är du säker på att han menar Benjen? -En gränsjägarkapten, sa han.
Han vet var han är.
Han såg er farbror i Hardhome, sa han.
-Han kanske ljuger. Var är han? -Där borta.
FÖRRÄDARE
För nattens väktare.
Olly...
För nattens väktare.
Översättning: Niclas Balinder www.btistudios.com