-Vad gör de med kropparna? -Fortsätt arbeta.
Nej! Jag tvättar inga fler lik förrän du berättar varför vi gör det.
Du kommer att få veta varför. När tiden är inne, men inte förr.
-Fortsätt arbeta. -När får jag leka leken?
-Ansiktsleken. -Du försökte. Du misslyckades.
-Jag visste inte ens att jag lekte. -Vem är du?
-Ingen. -Fortsätt arbeta.
Vem är du? Vad gör du här? Hur kom du hit?
Jag kommer från Westeros, som du.
Jag är en lords dotter, som du.
Men jag var enda barnet och ensam arvinge.
Min mor dog. Far gifte om sig och hans nya hustru födde en flicka.
Min styvmor ville bli av med dotterns rival och försökte förgifta mig.
Jag kom på henne, bad de ansiktslösa om hjälp...
...och så blev min far änkling igen.
Sen dess har jag tjänat dem.
Var det sanning eller lögn?
-Va? -Trodde du på allt jag sa?
Fortsätt arbeta.
Vem är du?
Arya.
-Och var kommer du från? -Westeros.
Jag bodde på Winterfell. Jag är lord Eddard Starks yngsta dotter.
Han föll i strid.
-En lögn. -När han avrättades, flydde jag.
Jag dödade en stallpojke. Jag rände svärdet i hans rygg.
-En lögn. -Jag stack honom i magen.
Jag försökte hitta min mor och bror, men de mördades av Walder Frey.
En laglös rövade bort mig. Polliver.
Hunden. Sandor Clegane.
Han sårades och bad mig döda honom, men jag lämnade honom i bergen.
Jag ville att han skulle få lida. Jag hatade honom.
Det är ingen lögn!
Flickan ljuger för mig, för guden med många ansikten, för sig själv.
-Vill hon verkligen vara ingen? -Ja.
-Jag tänker inte leka den här leken! -Vi slutar aldrig leka.
Vad hände med fiskelägena?
-Vi kan inte leva på bär och rötter. -Jag kan.
-Är du inte hungrig? -Jo, självklart.
Du är ett urtråkigt ressällskap.
-Jag är inte ditt ressällskap. -Vi reser i varandras sällskap...
-Håller du aldrig tyst? -Jag seglade till Pentos i en låda.
-Då sa jag inte ett ord. -Varför det?
Och det frågar du först nu?
Varför gick Tyrion Lannister på bordell i Volantis?
Du har säkert gått på bordell i många städer.
Jag dödade min far.
Han tänkte avrätta mig för ett brott jag inte hade begått.
Och han knullade kvinnan jag älskade.
-Din far var åtminstone en bra karl. -Vad vet du om min far?
Jag träffade honom vid muren.
Han visste allt om sina män, varenda en av dem.
Han brydde sig om sina underlydande.
Hur säger man nu i nattens väktare? "Vi får aldrig mer se hans like."
Visste du inte?
Jag beklagar.
Hur?
Jag vet bara det jag har hört. Han ledde en räd bortom muren.
Ett myteri utbröt. Han mördades av sina egna.
Nu går vi.
-Valar morghulis. -Valar dohaeris.
Jag vet ingen annan råd. Jag har varit hos varenda helare i Braavos.
Jag har ruinerat mig.
Hon lider dagarna i ända. Jag vill bara att det ska ta slut.
-Jag har ont. -Jag vet.
Var inte rädd. Jag var en gång som du.
Jag var sjuk. Jag var döende.
Men min far förlorade aldrig hoppet.
Han älskade mig över allt annat, precis som din far älskar dig.
Han tog med mig hit och bad till guden med många ansikten.
Jag drack vatten ur hans brunn och blev helad.
Jag viger mitt liv åt honom nu.
Vill du slippa smärtan?
Drick.
Är flickan redo? Redo att lämna ifrån sig öron, näsa och tunga?
Sitt hopp och sina drömmar, allt hon älskar och hatar - allt hon är?
För alltid?
Nej.
Flickan är inte redo att bli ingen.
Men hon är redo att bli en annan.
Varför Daenerys? Varför är hon värd all möda?
Ätten Mormont stred mot ätten Targaryen.
-Tror du på nåt? -Ja, på mycket.
På nåt större, alltså. Gudarna eller ödet.
Tror du på en plan för världen?
-Nej. -Jag var en tvivlare, precis som du.
Tills en flicka med tre stenägg besteg ett bål.
Jag borde bara ha hittat brända ben efteråt. Men där var hon, Daenerys.
Levande och oskadd, med nykläckta drakar i famnen.
-Har du hört nykläckta drakar sjunga? -Nej.
Det är svårt att tvivla efter det.
Det betyder inte att hon kan styra. Ätten Targaryens galenskap är ökänd.
Tänk om hon erövrar världen? Får vi tusen år av fred då?
-Först måste vi erövra världen. -Vi?
Vi säger väl att hon blir överlycklig över fiendedvärgen.
Hon avrättar mig och förlåter dig.
Ni seglar till Westeros, är segerrika varpå hon tar säte på järntronen.
-Hurra! Sen då? -Sen härskar hon.
Ska en kvinna som knappt har varit i Westeros bli dess härskare?
-Hon är den rättmätiga tronarvingen. -För att hennes galne far var kung?
Ett slavskepp. De letar nog efter...
Vatten.
Du är visst stridslysten.
-Saltgruvorna? -Eller galärslav. Han ser stark ut.
-Dvärgen, då? -Värdelös.
-Skär halsen av honom. -Vänta!
Hugg av kuken sen, den är värdefull. Dvärgkukar har magiska krafter.
Vänta! Ingen kommer att köpa en torkad kuk bara så där.
Hur ska nån kunna veta att den kommer från en dvärg?
-Dvärgar har dvärgkukar. -Gissa en gång till.
Dvärgen får leva tills vi hittar en kukkrämare.
-Drottning Daenerys förbjöd slaveri. -Inte i Volantis.
Och hon har öppnat stridgroparna. Där slåss inga fria män.
Meereens stridsgropar? Nu blir ni rika.
Ni har fångat en av de sju rikenas stora krigare.
-Han. -Han? Han ser ju ut att vara sextio.
Visst, han är lite till åren och ser ganska härjad ut.
Men han har utkämpat hundra bataljer. Ballader har skrivits om honom.
Är det sant?
Han vann Lannisports tornering. Han stötte ser Jaime Lannister ur sadeln.
-Kungamördaren. -Rida dust, menar du?
En lek för ädlingar. Han blir en munsbit i stridsgroparna.
Jag har dräpt en dothrakisk blodsryttare i envig.
-Du ljuger. -Nej. Han hette Qotho.
En av khal Drogos blodsryttare.
Ta mig till Slaver's Bay och ge mig ett svärd, så ska jag visa dig.
En allmosa till mina barn!
-Lord Baelish. -Ja?
Lancel Lannister.
-Broder Lancel. Inget mer. -Ni har brutit med en mäktig släkt.
Staden har förändrats. Vi har låtit vin rinna i rännstenen-
-krossat avgudabilderna och jagat de gudlösa på flykten.
Duktigt.
Drottningmodern väntar mig. Ska jag meddela att jag blir försenad?
Ta er i akt, lord Baelish. Kopplare är illa sedda här numera.
Vi säljer drömmar, broder Lancel. Men mina är underhållande.
Var det klokt att gripa arvtagaren till Highgarden?
-Den stridande kyrkan grep honom. -Den beväpnades på er order.
På kungens order. Ska han klandras för ser Loras laster?
Huset Tyrell tolererar aldrig en sån skymf.
Jag är skymfad. Ser Loras var min tilltänkte, men han föredrog pojkar.
Människors val av sängkamrater är outgrundliga.
Högst outgrundliga.
Ta Lysa Arryn, till exempel. En motbjudande kvinna.
Förlåt mig. Jag vet att ni fortfarande sörjer.
-Lysa var en god och älskvärd kvinna. -Hon var ingetdera, det vet vi båda.
Men jag lider med sonen. Tack och lov har han fått en ny far och mentor.
Det är svårt att bli föräldralös i så ung ålder.
Skulle Dalen strida för sin kung?
Robin lyssnar på mig, och jag råder honom att visa trohet mot tronen.
Bra.
Om det inte var nåt mer...
Det var det. Nåt som inte kunde anförtros en korp.
Ni bad mig hitta Arya Stark. Jag misslyckades.
Men jag hittade Sansa Stark.
Vid liv och välbehållen, och åter hemma på Winterfell.
-Omöjligt. -Jag har goda kontakter.
Roose Bolton tänker viga henne med sin son Ramsay, tidigare oäkting.
Han blev ståthållare i Norden på min fars nåder.
-För att han mördade sin kung. -Vi borde aldrig ha litat på honom.
Giftermålet stärker hans legitimitet på ett sätt som ni aldrig kan.
Jag ska flå honom och hans oäkting tills de liknar sitt släktvapen.
-Jag råder tålamod, ers höghet. -Roose Bolton är en förrädare!
Det är även Stannis Baratheon. Låt Stannis och Roose strida.
Låt era fiender slakta varandra och ta sen Winterfell från segraren.
Winterfell ligger 1 600 km härifrån och vädret blir sämre.
Därför måste ni handla snabbt, medan segraren slickar såren.
-Er farbror Kevan har trupper. -Och mod som en köksmus.
-Ser Jaime, då? -Han är ute på en diplomatisk resa.
-Jag vet inte när han kommer hem. -Låt mig hjälpa er.
Dalens riddare är vana vid att strida i kyla och snö.
Ursäkta, men ni är känd som ockrare och bordellägare, inte som härförare.
Ni riskerar varken soldater eller utgifter.
Var har ni att förlora? En bordellägare?
-Och om ni lyckas? -Utse mig till ståthållare i Norden.
Jag ska tala med kungen i kväll. Han utfärdar ett dekret.
Lejonet ska vaja över Winterfell.
Jag tror er när Sansa Starks huvud pryder en påle.
Som sagt: Jag lever för att tjäna.
Jag ska fråga honom i morgon.
-Tänk om han säger nej? -Vi har väntat länge nog.
Jag vill att du blir min hustru. Nu.
-Vad är det? -Gör du det för våra familjers skull?
Vi kan inte göra så, inte än. Nån kan se oss.
Du ska bli min maka. Jag ska bli din make.
Vi får gå i trädgårdarna tillsammans.
Hur många andra flickor har du gått med här?
-Du kisar sött när du blir svartsjuk. -Inte alls! Och du svarade inte.
De är ett förtjusande par. En Lannister och en Martell.
Men de anar inte hur farligt det är. Vi måste skydda dem.
Ja, min prins.
Du har inte behövt använda yxan på länge.
-Jag hoppas att du minns hur man gör. -Jag minns.
Dornierns hustru var fager som solen
och tiggde om kyssar och smek
Men dornierns klinga var smidd av svart stål
och dess kyss var alls ingen lek
Dornierns hustru sjöng i sitt bad med en röst len som...
Det räcker. Om vi ska smälta in i Dornien får du dölja din brytning.
-Slutet är ju bäst. -Det får vänta. Titta.
-Vattenträdgårdarna. -Vad gör vi när vi har prinsessan?
-Jag gillar att improvisera. -Så har du en gyllene hand också...
Okuvad, obeveklig, obruten.
-För Oberyn. -För Oberyn!
Hon har då gjort sig hemmastadd.
Myrcella.
Morbror Jaime?
-Vad gör du här? -Kan vi prata?
-Jag är Trystane Martell. -Min tilltänkte.
-Angenämt. -Ni är inte väntad, lord Jaime.
Låt dem få prata, pojk.
Gör inget dumt nu.
-Det var dumt. -Kom!
-Han är skadad! -Han klarar sig.
Men för helvete...
Ta henne!
Följ med! Jag tänker inte be snällt.
Släpp vapnen!
Jag är Obara Sand, dotter till Oberyn Martell.
-Jag kämpar för Dornien. Du, då? -Släpp vapnen!
När du var hel, hade det varit en bra kamp.
Du slåss bra för att vara en jänta.
Halt!
Man känner dyngstanken redan här. Varför stannar vi? Fortsätt!
Rykten och skvaller. Det är rena narrspelet.
Om de grep alla stjärtgossar här skulle fängelsehålorna bli överfulla.
-Han och Renly var ingen hemlighet. -Renly besteg stallpojkar överallt.
-Han var kungens bror. -Och Loras är drottningens bror.
-Cersei håller i trådarna. -Givetvis. Hon vill svärta ned oss.
Vila dig nu. Jag tar hand om Cersei Lannister.
Ers höghet, jag har rest långt.
Ni är säkert utmattad.
-Lägg bort pennan, ni skriver inget. -Sa den bitska Törnedrottningen...
Sa manslukerskan drottning Cersei...
-Förlåt? -Jag vet att ni lät gripa min sonson.
-Om ni ber om ursäkt... -Ja då. När ni överlämnar Loras.
Jag blev också chockad när han greps.
Jag tycker inte om fanatikerna, men vad ska en drottningmoder göra?
Har kronan inte längre nåt behov av trupper, guld och vete?
Jag försäkrar er att vår allians...
Tror ni att den består om vårt hus framtid sitter fängslad?
Jag har som sagt inte fängslat nån.
-Vad era förtäckta hot beträffar... -Hur då "förtäckta"?
Alliansen mellan våra hus gav riket fred.
Vill ni att de sju kungarikena ska dras in i krig igen?
Jag varken litade på eller tyckte om er far. Men han var ingen dumbom.
Han insåg att man ibland måste gå rivaler till mötes.
Huset Lannister har ingen rival.
Överstekaplanen vill rannsaka Loras-
-för att avgöra om anklagelserna håller, vilket de knappast gör.
Då släpps Loras och vår lyckliga allians kan leva vidare.
Sen kan vi glömma vårt beklagliga samtal.
Adjö, lady Olenna.
-Har ni hört ryktena om er och Renly? -Jag bryr mig inte om rykten.
Ni sörjde djupt när han dog.
Ni vägrade att lämna dödsbädden när Stannis här närmade sig.
Han var min vän. Han var min kung.
Var inte Joffrey er kung? Han smordes av de sju.
Jag gjorde fel som stödde Renlys tronanspråk.
Men Joffrey förlät mig. Jag kämpade för honom i slaget vid Blackwater.
-I Renlys rustning. -Vad spelar det för roll?
Förnekar ni alla anklagelser mot er?
-Otukt, onaturligt umgänge, hädelse? -Självfallet!
-Låg ni med Renly Baratheon? -Aldrig.
-Eller med nån annan man? -Aldrig.
Det var allt, ser Loras.
-Då var vi klara här. -Kyrkan kallar drottning Margaery.
-Kallar ni mig? -Ja, vi vill ställa några frågor.
-Jag är drottningen. -Ja, och enligt de sjus lag...
...undantas varken kungar eller drottningar från plikten att vittna.
Vad säger ni om anklagelserna?
De är lögner. Allihop.
Drottning Margaery, svär ni inför gudarna på att er bror är oskyldig?
-Såvitt ni vet? -Ja.
Tack, ers höghet.
-Känner ni den här mannen? -Ja. Mycket väl.
Ser Loras Tyrell, arvtagaren till Highgarden.
-Hur träffades ni? -Jag var hans väpnare.
Han fattade snabbt tycke för mig och kallade mig till sina gemak.
Vad hände där?
-Vi hade intimt umgänge. -Låg ni med honom?
-Många gånger. -Lögnare!
-Kan nån styrka ert påstående? -Ja. Drottning Margaery.
Hon såg oss för en kort tid sen. Hon verkade inte förvånad.
Detta är en skymf mot ett stort hus.
Väger väpnarens ord tyngre än arvtagarens?
Han har ett födelsemärke högt upp på låret.
Vinrött, format ungefär som Dornien.
Lögnare!
Vad gör ni? Låt oss gå.
Det finns nöjaktiga bevis för en rättegång.
Mot ser Loras och drottning Margaery.
Att vittna falskt inför gudarna är en svår synd.
-För bort henne. -Nej!
Tommen! Tommen!
Ni kan inte göra så här! Jag är drottning.
Jag är er drottning! Hur vågar ni?
Tommen!
-Vad vill du? -Jag ska tappa upp ert bad, ers nåd.
Ni vill väl vara ren och fin inför er nye make?
Ni är mycket vacker. Men ni måste göra honom lycklig.
Ramsay blir lätt uttråkad.
Ni vill ju inte sluta som... Tja, som de andra.
-Vilka andra? -Jag borde inte skvallra.
Ert röda hår behöver ni inte dölja längre.
-Vilka andra? -Få se nu... Kyra, smedens dotter.
Hon var lång, som ni, med fin figur.
Men hon pratade och pratade, så Ramsay ledsnade.
Sen var det Violet med sitt underbara, blonda hår.
Men hon blev havande, och det var tråkigt.
Sen hade vi Tansy, en väldigt rar flicka.
Men rara flickor blir trista till slut, inte sant?
-Jag fick följa med på den jakten. -Jakten?
Har ni sett en kropp som har sargats av hundar? Det är ingen vacker syn.
Men det är ju er bröllopsdag. Varför pratar jag om sånt?
-Vad var det du hette? -Myranda.
Hur länge har du älskat honom, Myranda?
Trodde du att han var din för evigt, och så förstörde jag allt?
Jag är Sansa Stark av Winterfell.
Det här är mitt hem och du kan inte skrämma mig.
Har ni badat klart, ers nåd?
Gå, jag klarar mig själv.
Ja?
Jag har kommit för att föra er till gudaskogen, ers nåd.
-Låt mig ta er vid armen, ers nåd. -Nej.
-Lord Ramsay sa åt mig att göra det. -Jag tänker inte röra dig.
Snälla. Han straffar mig annars.
Tror du att jag bryr mig om vad han gör med dig?
Vem träder inför gudarna denna natt?
Sansa av huset Stark kommer för att ingå i det äkta ståndet.
En giftasvuxen kvinna, född i äkta säng och av ädel börd-
-kommer för att söka gudarnas välsignelse.
Vem gör anspråk på henne?
Ramsay av huset Bolton, arvtagare till Dreadfort och Winterfell.
Vem överlämnar henne?
Theon av huset Greyjoy, som var...
Som var hennes fars myndling.
Lady Sansa, tar ni denne man?
Jag tar denne man.
Är allt till belåtenhet, ers nåd?
Bra. Jag vill att ni ska bli lycklig.
Min far sa att ni fortfarande är jungfru.
-Ja. -Varför det?
Varför är ni fortfarande jungfru? Är ni rädd för dvärgar?
Lord Tyrion var vänlig och ömsint. Han rörde mig aldrig.
Ni ljuger väl inte för mig? Att ljuga för sin make på bröllopsnatten-
-vore en dålig inledning på äktenskapet.
Vi är äkta makar nu. Vi bör vara uppriktiga mot varandra.
-Inte sant? -Jo.
Bra.
Ta av er kläderna.
Nej, nej, nej...
Du stannar här, Stank. Du ska titta på.
Måste jag säga till en andra gång? Jag avskyr det.
Stank... Jag sa åt dig att titta.
Du har känt Sansa sen hon var en flicka.
Nu ska du få se på när hon blir en kvinna.
Översättning: Niclas Balinder www.btistudios.com