Ni undrar varför jag har kallat hit er.
Vi har ju nyligen haft gille.
"Sen när bjuder gamle Walder till två gillen på endast två veckor?"
Men varför härska över Flodlandet om man inte kan fira med sin släkt?
Det är min åsikt!
Ja!
Jag kallade hit varenda Frey som är värd ett jäkla dugg-
-för att berätta om mina planer för detta storslagna hus-
-nu när vintern har kommit.
Men först...en skål!
Inget mer dorniskt hästpiss!
Det här är finaste Arborguld.
Riktigt vin för riktiga hjältar!
Stå enade.
Stå enade!
Inte du. Jag slösar inte fint vin på ett jävla fruntimmer.
Jag kanske inte är den behagligaste av män.
Det medger jag. Men jag är stolt över er.
Ni är min familj, de som hjälpte mig slakta huset Stark på Blodsbröllopet.
Ja, ja! Jubla ni.
Modiga män, allesammans.
Som slaktade en kvinna havande med sitt barn.
Som högg halsen av en fembarnsmor.
Som dräpte de gäster ni hade bjudit in till ert hem.
Men ni dräpte inte alla av huset Stark.
Nej, nej. Det var ert misstag.
Ni skulle ha slitit upp samtliga med rötterna.
Skona en varg och fåren går aldrig säkra.
När man frågar dig vad som hände här-
-säg då att Norden minns.
Säg att vintern kom till huset Frey.
Är ni vildingar?
Jag är Meera Reed, Howland Reeds dotter.
Det här är Brandon Stark, son till Ned Stark.
Hur vet jag att det är sant?
Du var vid Första människornas näve.
Du var vid Hardhome.
Du har sett de dödas armé. Du har sett Nattkungen.
Han är ute efter oss.
Efter oss alla.
Då så. Ta med dem in.
Varje maester i Norden ska söka i sina skrifter-
-efter uppgifter om drakglas.
Drakglas dödar Vita vandrare och är nu mer värt än guld.
Vi måste finna det, utvinna det och tillverka vapen av det.
Alla från tio till sextio års ålder-
-ska öva dagligen med spjut, pik och pilbåge.
Det är på tiden att vi lär sommarpojkarna strida.
Inte bara pojkarna.
Vi kan inte försvara Norden om endast halva befolkningen strider.
Förväntar ni er att jag lägger ett spjut i min sondotters hand?
Jag tänker inte sitta och sticka medan män strider för mig.
Jag må vara liten, lord Glover, och flicka-
-men jag är lika mycket nordbo som ni.
I sanning, mylady...
Jag behöver inte er tillåtelse att försvara Norden!
Varje man, kvinna, pojke och flicka på Björnön ska sättas i träning.
Medan vi förbereder för anfall måste vi stärka våra försvar.
Det enda som står mellan oss och de dödas armé är Muren-
-och Muren har inte varit ordentligt bemannad på århundraden.
Jag är inte det Fria folkets kung.
Men om vi ska överleva vintern ihop...
-Vill du att vi bemannar era slott? -Ja.
Nattkungen sågs senast vid Hardhome.
Närmast belägna slott är Eastwatch-by-the-Sea.
Då beger jag mig dit.
Det verkar som att det är vi som är Nattens väktare nu.
Om de tar sig över Muren-
-är de första slotten i deras väg Last Hearth och Karhold.
Huset Umber och huset Karstark förrådde Norden!
Deras slott bör rivas och inte en sten ska lämnas kvar.
Slotten har inte begått några brott.
Vi behöver varje fästning vi har för det stundande kriget.
Vi bör ge Last Hearth och Karhold till nya hus.
Lojala hus som hjälpte oss mot Ramsay.
Huset Umber och huset Karstark hade stridit vid vår sida i århundraden.
-De var lojala i generationer. -Men sen bröt de sitt löfte.
Jag tänker inte beröva dessa hus deras hem-
-för några dumdristiga söners brott.
Så förräderi bestraffas inte och lojalitet belönas inte?
Straffet för förräderi är döden.
Lilljon Umber dog på slagfältet.
Harald Karstark dog på slagfältet.
De dog när de slogs för Ramsay.
Ge slotten till de hus vars män dog när de slogs för dig.
När jag var överbefälhavare för Nattens väktare-
-avrättade jag män som förrått mig.
Jag avrättade män som vägrade lyda order.
Far sa alltid: "Den som fastställer straffet svingar svärdet."
Jag har försökt leva efter de orden.
Men jag tänker inte straffa en son för hans fars försyndelser.
Och jag berövar inte ett hus det hem som har tillhört dem i århundraden.
Det är mitt beslut och mitt beslut står fast.
Ned Umber.
Alys Karstark.
I århundraden stred våra hus sida vid sida.
Jag ber er att återigen svära trohet till huset Stark.
Att tjäna som våra fanbärare-
-och komma till vår hjälp när vi än kallar.
Stå upp.
Gårdagens krig är inte längre viktiga.
Norden måste hålla samman. Hela den levande Norden!
Står ni vid min sida, Ned och Alys? Nu och för alltid?
-Nu och för alltid. -Nu och för alltid.
-Du är min syster, men jag är kung. -Ska du börja bära krona?
När du ifrågasätter mina beslut inför andra förringar du mig.
-Får jag inte ifrågasätta dig längre? -Jovisst.
Ingen fick ifrågasätta Joffrey. Tycker du att han var en bra kung?
Tycker du att jag är Joffrey?
Så långt ifrån Joffrey som nån kan vara.
Tack.
Du är skicklig på det här.
-På vad? -Att härska.
-Nej... -Jo. Det är du.
De respekterar dig verkligen, men du måste...
-Varför skrattar du? -Vad brukade far säga?
Att allt som kommer före ordet "men" är hästskit.
-Så sa han aldrig till mig. -Han svor aldrig inför er flickor.
För att han försökte beskydda oss.
Så att vi inte skulle se hur lumpen världen är.
Far kunde inte beskydda mig och inte du heller. Sluta försöka.
Jag slutar med det och du slutar förringa mig.
Jag försöker inte förringa dig!
Du måste vara slugare än far.
Du måste vara slugare än Robb.
Jag älskade dem, jag saknar dem, men de begick misstag. Och miste huvudet.
Hur blir jag slugare? Genom att lyssna på dig?
Skulle det vara så hemskt?
En korp från King's Landing, ers nåd.
"Cersei av huset Lannister, den första av sitt namn"-
-"andalernas drottning och de Sju kungadömenas beskyddare."
Vad vill hon?
Att jag kommer till King's Landing-
-och knäböjer eller går alla förrädares öde till mötes.
Du är så uppfylld av fienden i norr att du glömmer den i söder.
Jag är uppfylld av Nattkungen för att jag sett honom.
Du skulle inte heller tänka på annat.
Muren står mellan oss och honom, men inget stoppar Cersei.
Det är hundratals mil mellan oss och Cersei.
Vintern är här. Huset Lannister har aldrig dragit så här långt norrut.
Du är soldat, men jag känner henne.
Är du hennes fiende vilar hon inte förrän hon förintat dig.
Alla som någonsin trotsat henne har hon mördat.
Det låter som om du beundrar henne.
Jag lärde mig mycket av henne.
Vad är det här?
Det vi har väntat på hela livet.
Det far skolade oss för, medvetet eller ej.
Han visste. Han fick mig att memorera varenda stad, sjö, skog och berg.
Det är vårt nu, vi måste bara ta det.
Du har varit tyst sen du kom hem.
-Är du arg på mig? -Nej, inte arg.
-Är du rädd för mig? -Borde jag vara det?
Daenerys Targaryen har utsett Tyrion till sin Hand.
Nu seglar de över Smala havet-
-i hopp om att återta hennes fars tron.
Vår lillebror, som du älskar så högt.
Som du befriade.
Som mördade vår far och vår förstfödde son.
Nu står han vid våra fienders sida och ger dem råd.
Han är därute någonstans i täten för en armada.
Var landstiger de?
Dragonstone.
Där finns djupvattenhamnar för deras fartyg.
Stannis lämnade slottet obebott och det var där hon föddes.
Fiender i öster.
Fiender i söder.
Ellaria Sand och hennes hyndor till avkomma.
Fiender i väster.
Olenna, den gamla fittan. Ännu en förrädare.
Fiender i norr.
Ned Starks oäkting har utnämnts till Kungen i Norden-
-och den mordiska horan Sansa står vid hans sida.
Vi är omgivna av förrädare.
Du är arméns befälhavare. Hur förfar vi?
Vintern är här.
Vi vinner inget krig om vi inte har mat.
Huset Tyrell har spannmål och boskap.
Ska deras fanbärare stå bredvid en hord av dothrakier och slavsoldater?
Om de tror att Daenerys segrar.
Ingen vill kämpa på den förlorande sidan.
Just nu ser det ut som om vi är den förlorande sidan.
Jag är de Sju kungadömenas drottning.
Tre kungadömen, på sin höjd.
Förstår du vilken fara vi befinner oss i?
Jag förstår att kriget handlar om att överleva och att förlorarna dör.
Och att vinnarna kan inleda en dynasti som består i tusen år.
En dynasti för vilka? Våra barn är döda.
-Vi är de sista av vårt hus. -En dynasti för oss, då.
Vi pratade aldrig om Tommen.
-Det finns inget att säga. -Vår lille pojke tog livet av sig!
Han svek mig. Han svek oss båda.
Ska vi ägna våra dagar åt att sörja de döda?
-Cersei... -Jag älskade dem!
Men de är stoft nu och vi är kött och blod.
Vi är de sista av huset Lannister - de sista som räknas.
Inte ens vi överlever utan allierade.
Var är våra allierade nu?
Du såg vad som hände med Walder Frey och hans släkt.
-Hur kan vi lita på en sådan man? -Det kunde vi inte.
Han var en oduglig gammal ynkrygg, men huset Frey stöttade oss.
Den som dödade dem är inte vår vän. Vi behöver allianser.
Starkare, bättre allianser. Vi vinner inte kriget på egen hand.
Tror du att jag lyssnade på far i 40 år utan att lära mig nåt?
Huset Greyjoy... Du har bjudit in huset Greyjoy till King's Landing.
-Inte hela. -Det ser så ut.
Jag har bjudit in Euron Greyjoy - Järnöarnas nye kung.
Vi behövde ju starkare och bättre allierade.
-Varsågod. -Hur är de bättre allierade?
Hur skiljer de sig från huset Frey?
Båda bröt sina löften och mördade sina vänner när de behagade.
Det gör alla, när de behagar.
Till skillnad från huset Frey har de fartyg.
-Och de är bra på att döda. -Inte alls.
Jag känner de Järnfödda. De är bittra, arga små människor.
Allt de kan är att stjäla det de inte kan odla.
-Euron Greyjoy är inte ute efter det. -Så vad är han ute efter?
En drottning.
Så snart jag hade valts till härskare över Järnöarna vände de sig emot mig.
Deras egen farbror. De stal mina bästa fartyg och flydde.
De seglade tvärs över världen och gav fartygen till drakdrottningen-
-för att hon skulle kunna ta hit sin armé och anfalla er.
Det står sig slätt mot det förräderi en familjemedlem begick mot er.
Enligt vad jag har hört. Men det plågar mig ändå.
Att mörda dem skulle göra mig lättare till sinnes.
Då våra svekfulla familjemedlemmar strider för samma sida-
-tänkte jag att vi rättmätiga monarker kunde mörda dem tillsammans.
Men ni är ju ingen rättmätig monark.
Huset Greyjoy gjorde uppror för rätten att bli monarker.
Men vad jag kan minnas blev ni grundligt besegrade.
Nu när ni nämner det - var det inte ni som inledde upproret?
Genom att segla till Casterly Rock och bränna Lannister-flottan?
Där satte ni verkligen dit oss. Ett mycket slugt drag från er sida.
Men vi tog oss förstås till Järnöarna ändå. Jag var där.
Det minns jag så väl. Jag såg er. Folk hade pratat så mycket.
"Världens främste. Ingen kan stoppa honom."
Jag trodde dem inte, uppriktigt sagt. Men jag medger-
-att när ni kastade er in i striden och började hugga ner folk...
Det var praktfullt. Som en dans.
De människor jag högg ner var av er egen släkt.
Stället började bli överfullt.
-Jag njöt verkligen av att se det. -Och jag njöt av att döda er släkt.
Desto bättre för mig.
Om ni inte hade krossat oss skulle jag inte ha flytt.
Och då hade jag aldrig blivit den främste kaptenen på de fjorton haven.
Ni blev inte den ödmjukaste.
Ni är inte ödmjuk. Ni är drottning över en storslagen nation.
Ni bryr er inte om Järnöarna.
Där finns inget annat än klippor och fågelskit och...
...en massa anskrämliga människor.
Järnflottan, däremot. Det är en helt annan sak.
Den största armada som Westeros någonsin skådat.
Med Järnflottan härskar ni över haven.
Ni kan besegra angriparen i öster och pretendenterna i norr och söder.
Vad vill ni ha i gengäld?
Ända sen jag var en liten pojke-
-har jag velat gifta mig med världens vackraste kvinna.
Så här är jag nu.
Med tusen fartyg. Och två kapabla händer.
Jag avvisar ert frieri.
-Varför? -Ni är inte tillförlitlig.
Ni har brutit löften till allierade och mördat dem när ni fått tillfälle.
-Ni mördade er egen bror. -Ni borde prova, det känns underbart.
Jag väntar mig inte att ni ska lita på mina avsikter utan bevis.
Det säkraste sättet att nå en kvinnas hjärta är att ge henne en gåva.
En ovärderlig gåva.
Jag återvänder inte till King's Landing förrän jag har en.
Åh, maester Weyland...
I sanning en drinkares lever.
Väg den. De flyktiga njutningarnas triumf.
Mänsklighetens gissel.
Ärkemaester, jag undrar...
-Hur mycket väger den? -147.
Jag undrar om ni har övervägt mitt förslag.
Jag minns inte ditt förslag.
Om jag kan, med tanke på det jag såg i Norden...
-...få fri tillgång till biblioteket? -Det är endast avsett för maestrar.
-Är ni en maester? -Nej.
Inget genomtänkt förslag, tydligen.
Ärkemaester, med all respekt. Jag har sett dem.
De dödas armé. Vita vandrarna.
Jag är här för att lära mig besegra dem.
Alla i Citadellet, de som överhuvudtaget ids prata med mig-
-tvivlar på att Vandrarna någonsin existerat.
Alla i Citadellet tvivlar på allt. Det är deras uppgift.
Sägnen om den Långa natten kan inte vara påhittad.
Många oberoende källor ger likartade uppgifter.
-Källor i det avstängda området? -Just det.
Den enklaste förklaringen till din besatthet av Vita vandrarna-
-är att du talar sanning och att du såg det du säger att du såg.
Så...ni tror mig?
Det gör jag. Är du klar med att väga hjärtat?
Då är ni den ende söder om Twins som gör det.
Vi är inte som människorna söder om Twins.
Eller som människorna norr om Twins.
I Citadellet lever vi ett annorlunda liv av annorlunda orsaker.
Vi är denna världens minne, Samwell Tarly.
Utan oss är människorna knappast bättre än hundar.
Minns ingen annan måltid än den senaste, ser endast fram emot nästa.
När man går hemifrån ylar de som om man lämnat dem för gott.
När Roberts uppror rasade trodde folk att slutet var nära.
Slutet på Targaryen-dynastin. "Hur ska vi överleva?"
När Aegon Targaryen vände blicken västerut-
-och flög sina drakar till Svartvattenforsen. "Slutet är nära!"
Vi förstår att de tusentals år tidigare, under den Långa natten-
-trodde att slutet var kommet, men det var det inte. Inte då heller.
Muren har stått kvar genom allt.
Alla vintrar som nånsin har kommit har också tagit slut.
Var nu en duktig pojke och städa upp här.
Nej!
Nej.
Du är en man med tur.
Jag har hört att hon besegrade Hunden i tvekamp.
-En mycket imponerande kvinna. -Vad vill ni, lord Baelish?
Jag vill att ni är lycklig. Jag vill att ni är trygg.
Jag är trygg. Jag är hemma, omgiven av vänner.
Brienne beskyddar mig mot alla som kan göra mig illa.
Lycklig, då?
Varför är ni inte lycklig? Vad önskar ni er som ni inte har?
För ögonblicket - lugn och ro.
Ni behöver inte få sista ordet, lord Baelish.
Jag antar att ni skulle säga nåt fyndigt.
Mylady. Mylady.
-Varför är han kvar här? -Vi behöver hans mannar.
Utan Dalen skulle Ramsay Bolton fortfarande sitta på sitt slott.
Lillfinger räddade oss.
Han är ute efter nåt.
Jag vet precis vad han är ute efter.
Han red genom stadens gator
Från sin boning på kullen den höga
Genom gränder och över kullerstenar
Red han till en kvinna
För hon var hans hemliga skatt
Hans skam och stora lycka
En ämbetskedja och ett slott står sig slätt
I jämförelse med en kvinnas kyss
För händer av guld är alltid kalla
Men en kvinnas händer är varma
För händer av guld är alltid kalla
Men en kvinnas händer...
En fin sång. Den har jag aldrig hört.
-Den är ny. -Är du hungrig? Vi har kanin.
-Jag vill inte stjäla er mat. -Du stjäl inte, vi erbjuder.
Kom, det blir en kall natt.
-Är du på väg söderut? -King's Landing.
-Stackars flicka. -Så illa är det väl inte?
Det beror på vilken smak man har.
Om man gillar gator fulla av skit och grisblod.
Jag hade alltid velat se Red Keep, Baelors sept, Drakhålan.
När jag äntligen är där släpps jag inte i närheten av Red Keep.
Baelors sept har sprängts åt helvete och Drakhålan är en ruin.
Folket där flår dig levande om de kan få två kopparslantar för din hud.
Den värsta platsen i världen.
Vad gör ni i Flodlandet?
Det har varit problem med huset Frey uppe vid Twins.
Vi hör till armén som ska bevara freden.
Varsågod. Gästerna först.
Nej, ni har inte tillräckligt.
Mor sa att om jag är vänlig mot främlingar så är de vänliga tillbaka.
Ni är långt hemifrån, men ni har säkert upplevt många äventyr.
Ja, massor av äventyr.
Man kommer att sjunga om oss i tusentals år.
Sanningen är att vi var ivriga att komma hemifrån.
Och nu är vi ivriga att komma hem.
Pappa är ute på båten ensam.
Jag borde vara där med honom.
-Min fru födde just vårt första barn. -Pojke eller flicka?
Tror du att soldater får en korp med nyheter?
-Jag hoppas att det är en flicka. -Varför då?
De tar hand om sina fäder när de blir gamla.
Pojkar utkämpar nån annans krig.
Är du gammal nog att dricka?
Det är björnbärsvin. Jag har gjort det själv.
Det är jättegott.
Varför färdas en flicka ensam till King's Landing?
Jag tänker döda drottningen.
En hemsk kväll att vara utomhus.
Du har starka magiska krafter som luskar ut det.
Var det Ljusets herre som viskade i ditt öra?
"Det snöar, Thoros. Det blåser."
"Det blir en kall natt!"
Du är en grinig gammal björn, Clegane.
Vill du ha lite rom?
Jag gillar inte skiten. Det är för sött.
Varför är du alltid på dåligt humör?
Erfarenhet.
Ett bra ställe att övernatta på.
-De människorna vill inte ha oss här. -Det ser övergivet ut.
Ingen boskap. Ingen rök ur skorstenen.
-Jag gillar det inte. -Du är lättskrämd för att vara stor.
Vet du vad som inte skrämmer mig?
Flintskalliga kuksugare som du.
Tror du att du lurar nån med din huvudknut?
Din flintskalliga fitta.
Kom nu. De kanske har gömt undan lite öl.
Det har de inte.
Se efter om det finns ett visthus! De missar alltid nåt.
Hur tror du att det slutade för dem?
Med döden.
Flickan dog i sin fars armar.
Båda var täckta av blod. En kniv låg vid deras fötter.
Jag gissar att de svalt.
Istället för att låta sin flicka lida gjorde han slut på dem båda.
-Det spelar ingen roll nu. -Nej, det spelar ingen roll nu.
-Jag har känt dig länge, Dondarrion. -Ja.
Första gången vi möttes var nog på det där tornerspelet.
Jag har alltid tyckt att du var trist som trä.
Du är inte ond. Jag hatar dig inte.
Jag gillar dig inte, men du är inte ond.
Tack, Clegane. Det värmer hjärtat.
Men det finns inget speciellt med dig.
Det har du rätt i.
Så varför fortsätter Ljusets herre att föra dig tillbaka?
Jag har träffat bättre män än du.
Och de har blivit hängda från tvärbjälkar eller halshuggna-
-eller bara skitit livet ur sig på ett fält någonstans.
Ingen av dem har kommit tillbaka. Så varför just du?
Tror du inte att jag frågar mig det själv?
Varje timme, varje dag?
"Varför är jag här?"
"Vad är det jag ska göra? Vad är det Herren ser i mig?"
Och?
Jag vet inte. Jag förstår inte vår Herre.
-Er Herre. -Jag vet inte vad Han vill med mig.
Jag vet bara att Han vill att jag ska leva.
Om han är så allsmäktig - varför säger han inte vad fan han vill?
Clegane. Kom hit.
Oroa dig inte, elden bits inte. Jag vill visa dig en sak.
Typiskt min jävla otur att hamna bland elddyrkare.
Ja. Det verkar nästan som gudomlig rättvisa.
Det finns ingen gudomlig rättvisa.
Om det fanns skulle du vara död.
Och den där flickan skulle vara vid liv.
-Vad vill du? -Se in i lågorna.
Jag vill inte se in i de jävla lågorna.
Du såg att jag gav honom livet åter när du hade huggit ner honom.
Vill du inte veta vad som gav mig den makten?
Jag frågar och frågar, men ingen vill berätta.
Vi kan inte. Endast elden kan berätta.
-Vad ser du? -Brinnande vedträn.
Fortsätt titta.
Vad ser du?
Is.
En mur av is.
Muren.
-Vad mer? -Platsen där Muren möter havet.
Det finns ett slott där.
Det finns ett berg som liknar en pilspets.
De döda vandrar förbi det.
I tusental.
Tror du mig nu, Clegane?
Tror du att det finns ett skäl till att vi är här?
Vad fan gör du, Clegane?
Begraver de döda.
-Du kände dem. -Inte egentligen.
Vi ber Fadern att döma oss med misskund.
Vi ber Modern att...
Fan också, jag minns inte resten.
Jag är ledsen att ni är döda.
Ni förtjänade bättre. Båda två.
Du borde sova, Sam.
De döda sover inte.
"Långa nattens legender".
Huset Targaryen smyckade sina vapen med drakglas-
-utan att veta vad Första människorna använde det till.
-Vad är det? -En karta över Dragonstone.
Huset Targaryen byggde sitt första fäste där när de invaderade Westeros.
Det där är drakglas.
Ett helt berg fullt - under marken.
Stannis sa det, men jag trodde inte...
Det här är viktigt. Jon måste få veta det.
-Är hon här än? -Vem då?
Drakdrottningen. Daenerys Stormfödd.
Jag har inte hört nåt.
Ska vi börja?
Text: S.C. Gustafsson. www.sdimedia.com