I undrer jer nok over, hvorfor jeg har kaldt jer sammen.
Vi har jo lige holdt et gilde.
"Siden hvornår giver gamle Walder os to gilder på fjorten dage?"
Men hvorfor herske over Flodlandene, hvis man ikke kan fejre med familien?
Det er min mening.
Ja!
Jeg har samlet hver eneste Frey, der er en skid værd -
- for at fortælle om mine planer for dette storslåede hus -
- nu hvor vinteren er kommet.
Men først ... en skål!
Ikke mere dornisk hestepis!
Det her er det fineste Arborguld.
Rigtig vin til rigtige helte!
Stå sammen.
Stå sammen!
Ikke dig. Jeg spilder ikke god vin på en skide kvinde.
Jeg er muligvis ikke den mest behagelige mand.
Det indrømmer jeg. Men jeg er stolt af jer.
I er min familie, som hjalp mig med at slagte Stark ved Det Røde Bryllup.
Ja, ja! Jubl I bare.
Tapre mænd, alle sammen.
I slagtede en gravid kvinde og hendes barn.
I skar halsen over på en mor til fem.
I myrdede jeres gæster, som I havde inviteret ind i jeres hjem.
Men I dræbte ikke hele familien Stark.
Nej, nej. Det var jeres fejl.
I burde have flået dem op med rode.
Skåner man én ulv, er fårene aldrig sikre.
Når folk spørger dig, hvad der skete her ...
... så fortæl dem, at Norden husker.
Fortæl dem, at vinteren kom til huset Frey.
Er I vildlinge?
Jeg er Meera Reed, datter af Howland Reed.
Det her er Brandon Stark, søn af Ned Stark.
Hvordan ved jeg, det er sandt?
Du var ved De Første Menneskers Næve.
Du var ved Hardhome.
Du har set de dødes hær. Du har set Nattens Konge.
Han kommer for at angribe os. Os alle.
Kom, lad os få dem indenfor.
Alle maestre i Norden skal gennemsøge deres skrifter -
- efter oplysninger om drageglas.
Drageglas dræber hvide vandrere og er nu mere værdifuldt end guld.
Vi skal finde det, udvinde det og fremstille våben af det.
Alle mellem 10 og 60 år -
- skal træne dagligt med spyd, pike, bue og pil.
Det er også på tide, at vi lærer sommerdrengene at kæmpe.
Ikke kun drengene.
Vi kan ikke forsvare Norden, hvis kun halvdelen af befolkningen kæmper.
Forventer De, at jeg giver mit barnebarn et spyd i hånden?
Jeg vil ikke sidde og strikke, mens mænd kæmper for mig.
Nok er jeg lille, lord Glover, og en pige -
- men jeg er lige så meget nordbo som Dem.
I sandhed, mylady ...
Jeg har ikke brug for Deres tilladelse til at forsvare Norden!
Hver mand, kvinde, dreng og pige på Bear Island skal begynde at træne.
Mens vi gør klar til angreb, må vi styrke vores forsvar.
Det eneste, der står mellem os og de dødes hær, er Muren -
- og Muren har ikke været ordentligt bemandet i århundreder.
Jeg er ikke konge over det frie folk.
Men hvis vi skal overleve vinteren ...
- Skal vi bemande jeres borge? - Ja.
Nattens Konge blev sidst set ved Hardhome.
Den nærmeste borg er Eastwatch-by-the-Sea.
Så der tager jeg hen.
Det lader til, at det er os, der er Nattens Vogtere nu.
Hvis de trænger igennem Muren -
- er de to første borge, de møder, Last Hearth og Karhold.
Huset Umber og huset Karstark forrådte Norden!
Deres borge bør rives ned, ikke en sten bør stå tilbage.
Borgene har ikke begået nogen forbrydelse.
Vi får brug for alle vores fæstninger i den kommende krig.
Vi bør give Last Hearth og Karhold til nye familier.
Loyale familier, der støttede os mod Ramsay.
Huset Umber og huset Karstark havde kæmpet på vores side i århundreder.
- De holdt deres ord i generationer. - Og så forrådte de os.
Jeg vil ikke berøve disse familier deres hjem -
- på grund af et par ubesindige sønners fejl.
Så forræderi straffes ikke, og loyalitet belønnes ikke?
Straffen for forræderi er døden.
Smalljon Umber døde på slagmarken.
Harald Karstark døde på slagmarken.
De døde, mens de kæmpede for Ramsay.
Giv borgene til de familier, hvis mænd døde i kamp for dig.
Da jeg var lordkommandant for Nattens Vogtere -
- henrettede jeg mænd, der forrådte mig.
Jeg henrettede mænd, der nægtede at adlyde ordrer.
Far sagde altid: "Den, der afsiger dommen, bør også svinge sværdet."
Og jeg har forsøgt at leve efter de ord.
Men jeg vil ikke straffe en søn for hans fars synder.
Og jeg vil ikke tage et hus fra en familie -
- der har haft det i århundreder.
Det er min beslutning, og min beslutning er endegyldig.
Ned Umber.
Alys Karstark.
I århundreder kæmpede vores huse side om side på slagmarken.
Jeg vil bede jer om at sværge troskab til huset Stark på ny.
At tjene som vores fanemænd og komme os til hjælp, når vi kalder.
Rejs jer.
Gårsdagens krige er ikke længere vigtige.
Norden må stå sammen. Hele det levende Norden!
Vil I stå ved min side, Ned og Alys, nu og for evigt?
- Nu og for evigt. - Nu og for evigt.
- Du er min søster, men jeg er konge. - Skal du så gå med krone?
Når du anfægter mine beslutninger foran folk, undergraver du mig.
- Må vi ikke anfægte dig længere? - Naturligvis.
Ingen måtte anfægte Joffrey. Synes du, at han var en god konge?
Tror du, at jeg er Joffrey?
Du er så langt fra Joffrey, man kan komme.
Tak.
Du er god til det her.
- Til hvad? - At regere.
- Nej ... - Jo, du er. Det er du.
De respekterer dig virkelig, men du er nødt til ...
- Hvorfor griner du? - Hvad var det, far plejede at sige?
Alt, hvad der kommer før ordet "men", er noget pis.
- Det sagde han aldrig til mig. - Han bandede aldrig foran pigerne.
Fordi han forsøgte at beskytte os.
Vi måtte ikke se, hvor beskidt verden faktisk er.
Far kunne ikke beskytte mig, og det kan du heller ikke, så lad være.
Så skal du lade være med at undergrave mig.
Jeg prøver ikke på at undergrave dig!
Du er nødt til at være klogere end far.
Du er nødt til at være klogere end Robb.
Jeg elskede dem, og jeg savner dem, men de begik fejl og blev halshugget.
Hvordan skal jeg være klogere? Ved at lytte til dig?
Ville det være så forfærdeligt?
En ravn fra King's Landing, Deres Nåde.
"Cersei af huset Lannister, den første af sit navn -
- andalernes dronning og De Syv Kongerigers beskytter."
Hvad vil hun?
Have mig til King's Landing -
- for at knæle eller lide en forræders skæbne.
Du har været så opslugt af fjenden nordpå, at du glemte den sydpå.
Jeg er opslugt af Nattens Konge, for jeg har set ham.
Du ville heller ikke tænke på andet.
Muren står mellem os og ham, men intet kan stoppe Cersei.
Der er tusind mil mellem os og Cersei.
Vinteren er her. Lannister-hæren er aldrig kommet så langt nordpå.
Du er soldaten, men jeg kender hende.
Er du hendes fjende, helmer hun ikke, før hun har knust dig.
Alle, der har trodset hende, har hun fået myrdet.
Det lyder, som om du beundrer hende.
Jeg lærte meget af hende.
- Hvad er nu det? - Det, vi har ventet på hele livet.
Det, far oplærte os til, bevidst eller ej.
Han vidste det. Han tvang mig til at lære hver eneste by og sø udenad.
Det er vores nu, vi skal bare tage det.
Du har været meget tavs.
- Er du vred på mig? - Nej, ikke vred.
- Er du bange for mig? - Bør jeg være det?
Daenerys Targaryen har valgt Tyrion som sin Hånd.
Lige nu sejler de over Det Smalle Hav -
- i håb om at generobre hendes fars trone.
Vores lillebror, som du elsker så højt.
Som du løslod.
Som myrdede vores far og vores førstefødte søn.
Nu står han ved vores fjenders side og rådgiver dem.
Han er et sted derude, i spidsen for en armada.
Hvor går de i land?
Dragonstone. Der er dybvandshavne til skibene.
Stannis efterlod borgen ubeboet, og hun er født der.
Fjender mod øst. Fjender mod syd.
Ellaria Sand og hendes kuld af kællinger.
Fjender mod vest.
Olenna, den gamle kusse. Endnu en forræder.
Fjender mod nord.
Ned Starks bastard bliver kaldt Kongen i Norden -
- og den morderiske hore Sansa står ved hans side.
Vi er omringet af forrædere.
Du er vores hærfører nu. Hvad gør vi?
Vinteren er kommet.
Vi kan ikke vinde en krig uden føde til mænd og heste.
Huset Tyrell har korn og kvæg.
Vil Tyrells fanemænd kæmpe sammen med en dothrakihorde og slavesoldater?
Hvis de tror, Daenerys kan vinde. Ingen vil kæmpe for den tabende side.
Lige nu ligner vi den tabende side.
- Jeg er De Syv Kongerigers dronning. - Tre kongeriger, i bedste fald.
Jeg tror ikke, du er klar over, hvor stor fare vi er i.
Jeg ved, at krigen handler om overlevelse, og taberen dør.
Og vinderen kan indlede et dynasti, der kan bestå i tusinde år.
Et dynasti for hvem? Vores børn er døde.
- Vi er de sidste af vores hus. - Et dynasti for os, så.
Vi har aldrig talt om Tommen.
- Der er intet at sige. - Vores lille dreng begik selvmord!
Han forrådte mig. Han forrådte os begge.
Skal vi bruge vores dage på at sørge over de døde?
- Cersei ... - Jeg elskede dem!
Men de er aske nu, og vi er stadig kød og blod.
Vi er de sidste af huset Lannister. De sidste, der tæller.
Selv Lannistere har brug for allierede.
Hvor er vores allierede nu?
Du så, hvad der skete med Walder Frey og hans familie.
- Hvordan kunne vi stole på ham? - Det kunne vi ikke.
Han var en uduelig, gammel kujon, men huset Frey støttede os.
Den, der dræbte dem, er ikke vores ven. Vi har brug for allierede.
Stærkere, bedre allierede. Vi kan ikke vinde krigen alene.
Tror du, jeg lyttede til far i 40 år uden at lære noget som helst?
Huset Greyjoy. Har du inviteret huset Greyjoy til King's Landing?
- Ikke dem alle sammen. - Det ser ellers sådan ud.
Jeg har inviteret Euron Greyjoy, Jernøernes nye konge.
Vi havde jo brug for bedre allierede.
- Værsgo. - På hvilken måde er de bedre?
Hvordan er de anderledes end huset Frey?
Begge brød løfter og myrdede venner, så snart det gavnede dem.
Det gør alle, når det gavner dem.
I modsætning til huset Frey har de skibe.
- Og de er gode til at dræbe. - Nej.
Jeg kender de jernfødte. De er bitre, vrede, små mennesker.
De kan kun stjæle ting, som de ikke selv kan lave.
- Det er ikke det, Euron er her for. - Hvad er han så kommet efter?
En dronning.
Så snart jeg blev valgt til hersker over Jernøerne, forrådte de mig.
Deres egen onkel. De stjal mine bedste skibe og stak af.
De sejlede dem tværs over verden og gav dem til dragedronningen -
- så hun kunne sende sin hær hertil for at angribe Dem.
Men det er intet sammenlignet med det forræderi, Deres familie begik.
Så vidt jeg kan forstå. Men det piner mig stadig.
Jeg ville få det meget bedre af at myrde dem.
Og eftersom alle vores forræderiske familiemedlemmer er på samme side -
- tænkte jeg, at vi retmæssige monarker kunne myrde dem sammen.
Men De er jo ikke en retmæssig monark, vel?
Huset Greyjoy gjorde oprør for retten til at være monarker -
- men så vidt jeg husker, led De et sviende nederlag.
Nu De nævner det ... var det ikke Dem, der startede oprøret -
- ved at sejle til Casterly Rock og brænde Lannister-flåden?
Der fik De virkelig ram på os. Et snedigt træk fra Deres side.
Men vi nåede naturligvis til Jernøerne alligevel. Jeg var der.
Det husker jeg tydeligt. Jeg så Dem. Jeg havde hørt så meget om Dem.
"Den bedste i verden. Ingen kan stoppe ham."
Jeg troede ærligt talt ikke på det. Men jeg må indrømme -
- at da De kom farende gennem brechen og begyndte at hugge folk ned ...
Det var pragtfuldt. Som en dans.
De folk, jeg huggede ned, var Deres egen slægt.
Stedet var ved at blive overbefolket.
- Jeg nød virkelig at se på det. - Og jeg nød at dræbe Deres familie.
Godt for mig.
Hvis ikke De havde knust os, så var jeg ikke gået i eksil.
Og så var jeg aldrig blevet den mægtigste kaptajn på de 14 have.
Om end ikke den mest ydmyge.
De er ikke ydmyg. De er dronning over en storslået nation.
De er ligeglad med Jernøerne.
De er ikke andet end klipper og fuglelort -
- og en masse frastødende mennesker.
Jernflåden, derimod, det er noget helt andet.
Den største armada, Westeros nogensinde har set.
Med Jernflåden ejer De havene.
De kan besejre indtrængende fjender i øst og prætendenter i nord og syd.
Hvad vil De have til gengæld?
Lige siden jeg var en lille dreng -
- har jeg drømt om at blive gift med verdens smukkeste kvinde.
Så her står jeg, med tusind skibe og to gode hænder.
Jeg afslår Deres frieri.
- Hvorfor? - De er ikke pålidelig.
De har før brudt løfter til allierede og myrdet dem, da De fik muligheden.
- De myrdede Deres egen bror. - De skulle prøve det, det er skønt.
Jeg forventer ikke, at De stoler på mine hensigter uden beviser.
Den sikreste måde at vinde en kvindes hjerte er at give hende en gave.
En uvurderlig gave.
Jeg vender ikke tilbage til King's Landing, før jeg har en.
Maester Weyland ...
I sandhed en drankers lever.
Vej den. De flygtige nydelsers triumf.
Menneskehedens forbandelse.
Ærkemaester, jeg tænkte på ...
- Hvad vejer den? - 147.
Jeg tænkte på, om De har overvejet mit forslag.
Jeg kan ikke huske Deres forslag.
Med tanke på det, jeg så i Norden, anmodede jeg om -
- at få adgang til det afspærrede område af biblioteket.
- Det er kun for maestre. Er De det? - Nej.
Så er det ikke et særligt godt forslag, vel?
Ærkemaester, med al respekt ... Jeg har set dem.
De dødes hær. De hvide vandrere.
Jeg blev sendt hertil for at lære at besejre dem.
Alle i Citadellet, der gider at tale med mig -
- tvivler på, at vandrerne overhovedet findes.
Alle i Citadellet tvivler på alt. Det er deres opgave.
Historierne om Den Lange Nat kan ikke være pure opspind.
For mange ligheder fra uafhængige kilder.
- Kilder i det afspærrede område? - Det selv samme.
Den meste enkle forklaring på Deres besættelse af de hvide vandrere -
- er, at De taler sandt, og at De så, hvad De påstår at have set.
Så ... De tror på mig?
Det gør jeg. Er De færdig med at veje hjertet?
Så er De den eneste syd for The Twins.
Vi er ikke som menneskene syd for The Twins.
Eller som dem nord for The Twins.
I Citadellet lever vi anderledes liv af anderledes årsager.
Vi er denne verdens hukommelse, Samwell Tarly.
Uden os ville menneskene være lidet bedre end hunde.
De husker kun det sidste måltid og ser kun frem til det næste.
Og går man hjemmefra, hyler de, som om man forlader dem for altid.
Da Roberts oprør rasede, troede folk, at enden var nær.
Enden på Targaryen-dynastiet. "Hvordan overlever vi?"
Da Aegon Targaryen vendte blikket mod vest -
- og fløj sine drager til Blackwater Rush, sagde folk: "Enden er nær!"
Og for tusindvis af år siden, under Den Lange Nat, forstår man -
- hvorfor folk troede, at det var enden, men det var det ikke.
Muren har overlevet det hele.
Og alle vintre gennem tiderne er kommet og gået.
Vær nu en god dreng og ryd op her.
Nej.
Du er en heldig mand.
Jeg har hørt, at hun besejrede Hunden i tvekamp.
- Hun er en meget imponerende kvinde. - Hvad vil du, lord Baelish?
Jeg vil have, at du er lykkelig. Jeg vil have, at du er i sikkerhed.
Jeg er i sikkerhed. Jeg er hjemme, omgivet af venner.
Brienne beskytter mig mod alle, der vil gøre mig fortræd.
Hvad med "lykkelig"?
Hvorfor er du ikke lykkelig? Hvad vil du have, som du ikke har?
For øjeblikket, fred og ro.
Du behøver ikke at tage det sidste ord, lord Baelish.
Jeg går ud fra, at du ville sige noget begavet.
Mylady. Mylady.
- Hvorfor er han her stadig? - Vi har brug for hans mænd.
Uden The Vale ville Ramsay Bolton stadig have denne borg.
Lillefinger reddede os.
Han vil have et eller andet.
Jeg ved præcis, hvad han vil have.
Han red gennem byens gader Ned fra bakken sin
Gennem gyder og over brosten Red han til en kvinde fin
For hun var hans hemmelige skat Hun var hans skam og hans lys
Og en kæde og en borg er intet Sammenlignet med en kvindes kys
For hænder af guld er altid kolde Men en kvindes hænder er varme
For hænder af guld er altid kolde Men en kvindes hænder ...
Smuk sang. Den har jeg ikke hørt før.
- Den er ny. - Er du sulten? Vi har kanin.
- Jeg vil ikke stjæle jeres mad. - Du stjæler ikke, vi tilbyder.
Kom, det bliver en kold nat.
- Er du på vej sydpå? - King's Landing.
- Stakkels pige. - Så slemt er det vel ikke?
Det kommer an på ens smag.
Hvis man er til gader smurt ind i lort, er det en fin by.
Jeg havde altid villet se The Red Keep, Baelors Sept, Dragehullet.
Da jeg endelig nåede frem, måtte jeg ikke komme tæt på The Red Keep.
Septen er sprængt ad helvede til, og Dragehullet er en ruin.
Indbyggerne flår dig levende, hvis de kan tjene to kobbermønter på din hud.
Det værste sted i verden.
Hvad laver I i Flodlandene?
Der har været problemer med huset Frey oppe ved The Twins.
Vi er fra hæren, der skal holde freden.
Værsgo. Gæsterne først.
Nej, I har ikke nok.
Mor sagde, at hvis jeg er venlig mod fremmede, så er de venlige mod mig.
I er langt væk hjemmefra. I må have oplevet mange eventyr.
Ja, masser af eventyr.
Folk vil synge om os i flere tusinde år.
Sandheden er, at vi glædede os til at komme væk hjemmefra.
Nu glæder vi os til at komme hjem.
Min far er helt alene på sin båd.
Jeg burde være hos ham.
- Min kone har lige født. - Dreng eller pige?
Tror du, at soldater får en ravn med nyheder?
- Jeg håber, det er en pige. - Hvorfor det?
De tager sig af deres fædre, når de bliver gamle.
Drenge skal udkæmpe andres krige.
Er du gammel nok til at drikke?
Det er brombærvin. Jeg har selv lavet den.
Den er god.
Hvorfor er en sød pige på vej til King's Landing alene?
Jeg vil dræbe dronningen.
En skidt nat at være udendørs.
Du har magiske kræfter, siden du kan regne det ud.
Var det Lysets Herre, der hviskede det i dit øre?
"Det sner, Thoros. Det blæser."
"Det bliver en kold nat."
Du er en gnaven, gammel bjørn, Clegane.
Vil du have noget rom?
Jeg kan ikke lide det lort. Det er for sødt.
Hvorfor er du altid i dårligt humør?
Erfaring.
Det ligner et godt sted at overnatte.
- De vil ikke have os her. - Det ser forladt ud.
Ingen kvæg. Ingen røg fra skorstenen.
- Jeg kan ikke lide det. - Du er let at skræmme, store mand.
Ved du, hvad der ikke skræmmer mig? Skaldede pikslikkere som dig.
Tror du, at du narrer nogen med den knold?
Din skaldede kusse.
Kom nu. Måske har de gemt lidt øl væk.
Det har de ikke.
Se, om der er et spisekammer. De overser altid noget.
- Hvordan tror du, det endte for dem? - Med døden.
Pigen døde i sin fars arme.
De er begge smurt ind i blod, og der ligger en kniv.
Jeg gætter på, at de sultede.
I stedet for at lade sin pige lide gjorde han det af med dem begge.
- Det spiller ingen rolle nu. - Nej, det spiller ingen rolle nu.
Jeg har kendt dig længe, Dondarrion.
Første gang vi mødte hinanden, var vist ved den der ridderturnering.
Jeg har altid syntes, at du var ufatteligt kedelig.
Du er ikke ond. Jeg kan ikke lide dig, men du er ikke ond.
Tak, Clegane. Det varmer mit hjerte.
- Men der er intet særligt ved dig. - Det har du ret i.
Hvorfor bliver Lysets Herre så ved med at genoplive dig?
Jeg har mødt bedre mænd end dig -
- og de er blevet hængt fra tværbjælker eller halshugget -
- eller har skidt sig selv ihjel på en mark et sted.
Ingen af dem kom tilbage. Så hvorfor lige dig?
Tror du ikke, at jeg spørger mig selv om det?
Hver time af hver dag. "Hvorfor er jeg her?"
"Hvad er det, jeg skal gøre? Hvad ser Herren i mig?"
Og ..?
Jeg ved det ikke. Jeg forstår ikke vores herre.
- Jeres herre. - Jeg ved ikke, hvad han vil med mig.
Jeg ved kun, at han vil have mig til at leve.
Hvis han er så almægtig, hvorfor siger han så ikke bare, hvad han vil?
Clegane. Kom her.
Bare rolig, ilden bider ikke. Jeg vil vise dig noget.
Hvor er det typisk, at jeg ender hos ildtilbedere.
Ja. Det virker næsten som guddommelig retfærdighed.
Der findes ingen guddommelig retfærdighed.
Hvis der gjorde, så ville du være død.
Og pigen ville være i live.
- Hvad vil du? - Se ind i flammerne.
Jeg vil ikke se ind i de skide flammer.
Du så, at jeg genoplivede ham, efter du havde hugget ham ned.
Vil du ikke gerne vide, hvad der gav mig den evne?
Jeg spørger og spørger, men ingen vil fortælle mig det.
Det kan vi ikke. Det er kun ilden, der kan.
- Hvad ser du? - Brændende træstykker.
Bliv ved med at kigge.
Hvad ser du?
Is.
En mur af is.
Muren.
- Hvad mere? - Det sted, hvor Muren møder havet.
Der er en borg.
Der er et bjerg, som ligner en pilespids.
De døde vandrer forbi.
Tusindvis af dem.
Tror du nu på mig, Clegane?
Tror du på, der er en grund til, at vi er her?
Hvad fanden laver du, Clegane?
Begraver de døde.
- Du kendte dem. - Ikke rigtig.
Vi beder Faderen om at dømme os med nåde.
Vi beder Moderen om ...
Fandens, jeg kan ikke huske resten.
Jeg er ked af, at I er døde.
I fortjente bedre. Begge to.
- Du burde få noget søvn, Sam. - De døde sover ikke.
"Sagn om Den Lange Nat".
Huset Targaryen prydede deres våben med drageglas -
- uden at vide, hvad de første mennesker brugte det til.
- Hvad er det? - Et kort over Dragonstone.
Huset Targaryen byggede deres første borg der, da de invaderede Westeros.
- Det er drageglas. - Et helt bjerg af det, under jorden.
Stannis fortalte mig det, men ...
Det her er vigtigt. Jeg må fortælle det til Jon.
- Er hun ankommet? - Hvem?
Dragedronningen. Daenerys Stormfødt.
Jeg har ikke hørt noget.
Skal vi komme i gang?
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com