-Olja? -Beck, mylord.
-Hur många tunnor? -Femhundra, mylord.
-Skaffa fram femhundra till. -Ja, mylord.
Jag njuter fortfarande av att kallas "mylord".
-Det går över. -Om vi får leva så länge.
Kuklösa män.
Om jag var kuklös skulle jag inte bli soldat. Vad skulle jag då strida för?
Guld?
Jag har alltid umgåtts med soldater. Vad tror du att de köper för guldet?
-Familjen. -Kuklösa har ingen.
När allt kommer omkring kanske allt bara handlar om kukar.
Ändå har din bror ställt sig på de kuklösas sida.
Ja, han har alltid varit de kuvades förkämpe.
Jag tror att vi är på väg att bli de kuvade.
-Hur många invånare har staden? -Runt en miljon.
Fler människor än i hela Norden sammanpackade på den ytan.
-Hur kan nån vilja leva så? -Det finns arbete i staden.
Och bordellerna är enormt mycket bättre.
-Varför är hon inte med honom? -Jag vet inte. Ingen har sett henne.
-Och de andra? -De är på väg till Drakhålan nu.
-Vår bror också? -Ja, ers nåd.
Om nåt går på tok - döda den silverhåriga hyndan först.
Sen vår bror och sen oäktingen som kallar sig kung.
De andra kan du döda i den ordning du behagar.
Kom, ser Gregor. Det är dags för oss att möta våra gäster.
Varför byggde man den?
Drakar kan inte skilja på vad som tillhör dem eller ej:
Mark, boskap, barn...
När de rörde sig fritt blev det problem.
Jag kan tänka mig att det slutade som ett sorgligt skämt:
En hel arena åt några svaga djur som var mindre än hundar.
Men i början, när hålan hyste Balerion den fasansfulle-
-måste det ha varit världens farligaste plats.
Det kanske det fortfarande är.
Välkommen, mylord.
Era vänner anlände före er. Jag ska eskortera er allesammans till mötet.
En angenäm överraskning i en oangenäm situation.
Jag trodde att jag aldrig skulle se er igen.
-Och aldrig på fiendesidan. -Jag klandrar er inte.
Men det kommer Cersei att göra.
-Jag är glad att ni lever. -Kom nu! Du får suga av honom senare.
-Vad är det i packningen? -Dra åt helvete.
-Jag trodde att du var död. -Inte ännu.
Men du var nära att ordna det.
-Jag försökte bara beskydda henne. -Då var vi två om det.
Hon lever. Arya.
-Var är hon? -I Winterfell.
Vem beskyddar henne om du är här?
Den som behöver beskydd är den som står i vägen för henne.
Det kommer inte att bli jag.
Här är vi nu - hjältarna från Svartvattensbukten.
-Märklig plats för en återförening. -I sanning, mylord.
Jag är nog ingens lord längre, Podrick.
Spara titeln till ser Bronn av Svartvattnet.
Er nya drottning ger er nog titeln tillbaka om hon övertar tronen.
Har du tänkt på vår nya drottning?
Du kanske har tagit din trohetsed under övervägande.
Glöm inte mitt erbjudande - vad de än betalar så ger jag det dubbla.
Och det skulle bli det dubbla av vad?
Oroa er inte för mig. Jag tar vara på mig själv.
Att hjälpa mig organisera mötet var inte att ta vara på dig själv.
-Du utsätter dig för fara. -Jag utsätter er för fara.
Cersei har erbjudit en säck med guld för ert huvud, inte mitt.
Tack vare mig är två förrädarhuvuden på väg in genom hennes dörr.
Hon kan hugga av dem när hon tröttnar på klipskheterna de häver ur sig.
Tack vare ser Bronn av det jävla Svartvattnet.
Är inte det att ta vara på sig själv, så säg?
Trevligt att ses igen.
Detsamma.
Den som rör den blir den förste jag dödar.
Kom, Pod. Vi går och tar en bägare medan det fina folket samtalar.
Jag lämnade den här skitstaden för att jag inte ville dö i den.
Ska jag behöva dö här?
-Det är möjligt. -Och alltihop är er idé.
Det verkar som om alla dåliga idéer kommer från nån Lannisterfitta.
Och nån Cleganefitta hjälper dem att genomföra dem.
Minns du mig? Ja, det gör du.
Nu är du till och med fulare än jag. Vad har de gjort med dig?
Det kvittar. Det är inte så det kommer att sluta för dig, broder.
Du vet vem som är ute efter dig. Det har du alltid vetat.
-Var är hon? -Hon kommer snart.
-Hon reste inte tillsammans med er. -Nej.
-Vi har väntat en lång stund. -Jag ber om ursäkt.
-Vi står alla inför en unik... -Theon!
Jag har din syster. Om du inte underkastar dig mig, dödar jag henne.
-Vi bör nog börja med större problem. -Varför pratar du, i så fall?
Du är det minsta problemet här.
Minns du när vi talade om dvärgvitsar?
Hans var inte ens rolig.
Han förklarade efteråt. Det förstör det roliga.
På Järnöarna låter vi inte såna som du fortsätta leva.
Vi dödar er vid födseln. Av barmhärtighet mot föräldrarna.
-Ni bör nog sätta er ned. -Varför då?
Sätt er ned eller gå.
Vi är en grupp människor som inte tycker om varandra.
Vilket den här uppvisningen just har gett prov på.
Vi har orsakat varandra lidande.
Vi har orsakat varandra förluster av nära och kära.
Om allt vi vill ha är mer av detsamma behövs inte det här mötet.
Vi är absolut i stånd till att kriga mot varandra utan att träffas.
Vi ska alltså lösa våra dispyter och leva tillsammans i harmoni.
-Vi vet att det inte kommer att ske. -Så varför är vi här?
Det handlar inte om att leva i harmoni.
Det handlar om att överleva. Samma varelse är ute efter oss alla:
En general man inte kan förhandla med.
En armé som inte lämnar döda kroppar efter sig på slagfältet.
Lord Tyrion sa att det bor en miljon människor här.
De kommer att bli en miljon soldater i de dödas armé.
De flesta kommer alltså att få det bättre.
Det här är allvarligt. Annars skulle jag inte vara här.
Det tror jag inte. Det är nog ännu ett dåligt skämt.
Om min bror har informerat mig rätt ber ni mig om vapenvila.
Ja. Det är allt.
"Det är allt." Jag ska dra tillbaka mina arméer medan ni jagar monster.
Eller medan ni förstärker er ställning.
Jag får svårt att veta vilket när mina arméer har retirerat.
Tills ni marscherar mot min huvudstad med fyra gånger fler män.
Er huvudstad är trygg tills hotet från Norden är avvärjt.
-Det svär jag på. -Ett löfte från en troninkräktare.
Inget samtal kan radera de senaste femtio åren.
Vi har nåt vi vill visa er.
Vi kan utplåna dem med eld.
Och vi kan utplåna dem med drakglas.
Om vi inte vinner den här striden blir detta alla människors öde.
Det finns endast ett krig som betyder nåt:
Det Stora kriget. Och det har börjat.
Jag trodde det inte förrän jag såg dem.
Jag såg dem alla.
-Hur många? -Hundratusen, minst.
-Kan de simma? -Nej.
-Jag tar hem flottan till Järnöarna. -Vad pratar ni om?
Jag har rest världen över och sett otroliga ting, men detta...
Det är det enda jag har sett som gör mig skräckslagen.
Jag återvänder till min ö. Ni bör återvända till er.
När vintern är över är vi de enda som är vid liv.
Han har anledning att vara rädd. Men han är en ynkrygg som flyr.
Om de där varelserna är ute efter oss finns snart inga kungadömen kvar.
Då skulle alla våra umbäranden och förluster vara meningslösa.
Kronan går med på vapenvila.
Tills de döda har besegrats. De är den verkliga fienden.
I gengäld ska Kungen i Norden förlänga vapenvilan.
Han ska stanna i Norden där han hör hemma.
Han ska inte bekämpa huset Lannister och han ska inte välja sida.
Gäller det bara Kungen i Norden? Inte mig?
Jag skulle aldrig begära det av er.
Om ni godtog det skulle mitt förtroende för er bli ännu mindre.
Jag begär det endast av Ned Starks son.
Jag vet att Ned Starks son står vid sitt ord.
Jag står vid mitt ord. Jag försöker, åtminstone.
Därför kan jag inte gå med på det ni begär.
Jag kan inte tjäna två drottningar.
Jag har redan svurit trohet till Daenerys av huset Targaryen.
Då finns det inget mer att diskutera. De döda kommer till Norden först.
Vi tar itu med det som återstår av er.
Ser Jaime.
Trevligt att se er. Nästa gång blir väl på slagfältet.
Vi såg båda vad som hände. Vi såg båda den där...varelsen.
Ja. Jag ser inte fram emot att se mer av dem.
Men jag är lojal mot drottningen och ni mot lady Sansa.
-Fan ta lojaliteten! -Fan ta lojaliteten?
Det här är större än hus, ära och eder. Prata med drottningen.
Och vad ska jag säga?
Jag önskar att ni inte hade gjort så.
Jag är tacksam för er lojalitet.
Men min drake dog för att vi skulle kunna komma hit.
Om mötet är förgäves så dog han förgäves.
-Jag vet! -Jag är glad att ni har knäböjt.
Jag skulle ha rått er att göra det.
Men har ni aldrig övervägt att ljuga då och då? Bara litegrann?
Jag tänker inte svära en ed som jag inte kan uppfylla.
Säg gärna att den inställningen blev min fars undergång.
Men om alltför många ger falska löften förlorar orden sin mening.
Då finns det inga svar mer - bara allt bättre lögner.
-Lögner hjälper oss inte att strida! -Det är verkligen ett problem.
Ett mer överhängande problem är att vi är körda.
Har ni några uppslag beträffande hur vi kan förändra situationen?
Bara ett: Alla ni andra stannar här. Och jag går och talar med min syster.
Jag har inte färdats ända hit för att min Hand ska bli mördad.
Det är inget som jag önskar heller. Jag kunde ha stannat i min cell.
Jag orsakade det här. Jag bör gå.
Hon kommer helt klart att mörda er. Jag går och träffar min syster ensam.
Annars får vi resa hem utan att ha uppnått nånting alls.
-Har du talat med henne? -Till henne. Sen sparkade hon ut mig.
Hon tycker att jag var en dåre som litade på dig.
Många verkar faktiskt tycka det.
Jag ska strax gå in till världens mest mordiska kvinna.
Hon har redan försökt döda mig minst två gånger. Vem är dåren?
Jag förmodar att vi ska säga adjö. Oss dårar emellan.
Jag borde inte bli förvånad - hon är ju din typ av kvinna:
En utländsk hora som inte vet sin plats.
En hora du inte kan röva bort, misshandla eller skrämma.
Det måste kännas svårt för dig.
Du tar hit hennes nordbo som du har övertalat att böja knä.
Du har fått dem att sträva mot samma mål.
Det mål du har strävat mot i hela ditt liv:
Att utplåna den här släkten.
Jag är den som förhindrar att det sker.
Daenerys ville inte ge dig ord.
Hon ville ge dig eld och blod. Tills jag avrådde henne.
-Jag vill inte utplåna vår släkt. -Du dödade vår far.
Efter att han dömt mig till döden för ett brott jag inte begått.
Hata mig för det, om du vill. Jag hatar mig själv.
Trots allt han utsatte mig för!
Stackars lille man. Var pappa elak mot dig?
Vet du vad du gjorde när du avfyrade armborstet?
Du gjorde oss sårbara för gamarna. Och de kom och slet oss i stycken!
Du dödade inte Joffrey, men däremot Myrcella och Tommen.
Ingen vågade röra dem medan far levde.
Jag har aldrig beklagat nåt så...
Jag vill inte höra på det. Jag vill inte höra!
Då så.
Du älskar din familj. Och jag har utplånat den.
Jag kommer alltid att vara ett hot. Så gör slut på mig.
Det är mitt fel att du inte har en mor!
Det är mitt fel att du inte har en far.
Det är mitt fel att du inte har två vackra barn.
Jag har velat döda dig fler gånger än jag kan räkna!
Gör det! Ge ordern!
Jag sörjer barnen mer än du nånsin kan förstå...
-Jag vill inte... -Det kvittar! Jag älskade dem.
Det vet du. Du känner det djupt in i hjärtat, om du har nåt kvar.
Det är oviktigt.
Din kärlek och dina känslor är oviktiga.
Jag struntar i varför du gjorde det. Jag tänker på vad det kostade oss.
Det kostade oss vår framtid.
Varför är vi här om vi inte har nån framtid? Varför tog du emot mig?
Inte för att se dig hjälpa andra att krossa mig.
Snow, ja. Inte det du hade hoppats. Men du måste ha hoppats på nåt!
Vad hoppades du på?
-Att få Snow att lyda din drottning? -Inte på det här viset.
Men du vill att alla till slut underkastar sig henne. Varför?
För att hon kan göra världen bättre.
Du sa att hon skulle ödelägga King's Landing.
Hon känner sig själv.
Hon valde en rådgivare som skulle hejda hennes värsta infall.
Det är skillnaden mellan er två.
Jag bryr mig inte om att hejda mina värsta infall.
Eller om att göra världen bättre. Häng hela världen.
Den där varelsen du släpade hit.
Jag vet vad den är för nåt och vad den innebär.
När den kastade sig emot mig hade jag inte en tanke på världen.
När den öppnade munnen försvann världen - ner i dess svarta käft.
Allt jag tänkte på var att hålla de tänderna borta från min familj.
Euron Greyjoy kanske hade rätt:
-Ta ett fartyg och de viktigaste... -Du är gravid.
-Ingen beklagar det här mer än jag. -Jag vet.
Jag högaktar det ni gjorde.
Jag önskar det ogjort, men högaktar det.
Den här platsen var början till slutet för min ätt.
"En drake är ingen slav."
De var skräckinjagande.
Enastående.
De fyllde alla med förundran och vördnad. Men vi låste in dem här.
De tynade bort. De blev små.
Och vi blev också små.
Vi var inte enastående utan dem. Bara som alla andra.
Ni är inte som alla andra.
Och er ätt har inte sett slutet. Ni är fortfarande här.
-Jag kan inte få barn. -Vem har sagt det?
Häxan som mördade min make.
Har det aldrig slagit er att hon kanske inte var att lita på?
Ni hade rätt från början.
Om jag litade på er skulle allt förändras.
Så vad sker nu?
Jag glömmer inte det jag såg norr om Muren.
Men jag kan inte låtsas att Cersei inte återtar-
-halva landet när jag drar norrut.
Tyrions bedömning verkar ha varit korrekt.
Vi är körda.
Jag drar inte tillbaka mina arméer.
De ska inte retirera till huvudstaden.
De ska marschera norrut och kämpa i det Stora kriget.
Mörkret vill sluka oss alla. Vi ska möta det tillsammans.
När det Stora kriget är över kanske ni minns att jag valde att hjälpa er.
Utan löften eller garantier från er sida.
Jag räknar inte med det.
Kalla på våra fanbärare. Allesammans.
Det är inte lätt för korpar att flyga i de här stormarna.
-Jon kan ha försökt skicka bud. -Nej.
Det är så här han är och alltid har varit.
Han har aldrig bett om min åsikt.
Han kan inte ha lämnat över kronan utan att rådgöra med er.
Det är hans handstil. Hans underskrift.
Han har lovat att strida för Daenerys Targaryen.
-Han har böjt knä. -Det skvallras om...
...att drakdrottningen är mycket vacker.
Vad har det med nåt att göra?
Jon är ung och ogift. Daenerys är ung och ogift.
-Tror ni att han vill äkta henne? -Det vore logiskt med en allians.
Tillsammans skulle de bli svåra att besegra.
Han utnämndes till Kungen i Norden.
Titeln kan tas ifrån honom.
Även om jag ville skulle Arya motsätta sig det.
Hon har alltid älskat Jon mycket mer än mig.
-Hon dödar den som sviker familjen. -Ni tillhör också familjen.
Skulle Arya verkligen mörda sin egen syster?
Vet ni vad hon är nu? Vad de ansiktslösa männen är för nåt?
Jag vet bara vad ryktet säger.
De tillber dödsguden, tror jag.
-Jag litar aldrig på gudfruktiga. -De är mördare. Arya var en av dem.
-Vad tror ni att hon är ute efter? -Hon är er syster.
Ni känner henne mycket bättre.
Ibland, när jag försöker förstå en persons avsikter-
-så leker jag en lek.
Jag förutsätter det värsta.
Vad är den värsta avsikt de möjligtvis kan ha-
-med att säga det de säger och göra det de gör?
Sen frågar jag mig hur väl den avsikten kan förklara-
-det de säger...och det de gör.
Så säg mig... Vad är det värsta hon skulle kunna vara ute efter?
Hon kan vilja se mig död.
Eftersom hon tycker att jag svek min familj.
Varför kom hon till Winterfell?
För att döda mig.
Eftersom jag gifte mig med våra fiender och förrådde min familj.
Varför letade hon fram brevet som Cersei tvingade er att skriva?
För att ha bevis för mitt förräderi.
För att kunna rättfärdiga sig när hon har mördat mig.
Och när hon har mördat er... Vad blir hon då?
Winterfells härskarinna.
Om dothrakierna rider snabbt längs Kungsvägen...
-...når de Winterfell på två veckor. -Och de Obesudlade?
Vi kan segla dem till White Harbour, möta upp dothrakierna på Kungsvägen-
-och sen rida tillsammans till Winterfell.
Ni kanske bör flyga till Winterfell, ers nåd.
Ni har många fiender i Norden. Tusentals dog i striderna mot er far.
Det behövs bara en arg man med ett armborst.
Han får syn på ert silverfärgade hår-
-och förstår att en välriktad pil gör honom till hjälte:
Mannen som dödade erövraren.
Det är ert beslut, ers nåd.
Men om vi ska strida på samma sida måste nordborna se oss som allierade.
Att segla till White Harbour tillsammans är ett tydligare budskap.
Jag kommer inte för att erövra Norden utan för att rädda den.
Vi seglar tillsammans.
Jon.
Får jag tala med dig?
Det du gjorde i King's Landing - det du sa...
Du kunde ha ljugit för Cersei.
Om att ha böjt knä för Daenerys.
Du riskerade allt för sanningen.
Vi for dit för att sluta fred.
Jag anser att vi bör vara ärliga mot varandra om vi ska strida ihop.
Du har alltid vetat vad som var det rätta.
Även när vi var unga och dumma. Du visste alltid.
Varje steg du tar är alltid det rätta.
Nej. Det kan verka så när man ser det utifrån, men...
...jag lovar dig att det inte är så.
Jag har gjort mycket som jag ångrar.
-Inte jämfört med mig. -Nej.
Inte jämfört med dig.
Jag har alltid velat göra det rätta.
Vara en rättskaffens person. Men jag har aldrig vetat vad det innebär.
Det har alltid känts som om...
...som om jag måste göra ett omöjligt val:
Stark eller Greyjoy.
Vår far var en bättre far åt dig än din egen var. Men du förrådde honom!
-Du förrådde hans minne. -Ja.
Men du miste honom aldrig.
Han lever kvar i dig.
-Precis som han lever kvar i mig. -Men allt som jag har gjort...
Det är inte min sak att förlåta dig för allt.
Men det jag kan förlåta, det förlåter jag.
Du behöver inte välja.
Du är en Greyjoy.
Och du är en Stark.
När jag var fånge hos Ramsay försökte Yara rädda mig.
Hon var den enda som försökte rädda mig.
Hon behöver mig nu.
Så varför pratar du fortfarande med mig?
Vi valde alla att följa Yara.
Vi lämnade Järnöarna för Yaras skull.
Hon skulle aldrig överge en av oss.
Vi överger inte henne.
-Din syster är död. -Hon är inte död.
Även om Euron inte har halshuggit henne är hon död.
-Hon är vår drottning. -Hon är din syster.
-Och du lämnade henne att dö. -Det är sant.
Jag flydde från min farbror. Jag var en ynkrygg.
Så varför i hela helvete ska vi lyssna på dig?
Det sägs att de döda inte kan simma.
Vi seglar österut, letar upp en fin, rofylld ö-
-dödar männen och behåller deras hustrur.
-Vi har slutat med sånt. -Vem har sagt det?
Yara. Hon avgav ett löfte.
Vi ska hitta henne.
Och vi ska befria henne.
Spring din väg, lille Theon. Det är vad du är bäst på.
Han ska hålla truten!
Ligg kvar, annars dödar jag dig!
Bara ligg kvar, annars dödar jag dig!
Inte för mig.
-För Yara! -Yara!
För min syster till stora salen.
Är du säker på att du vill genomföra det här?
Det här är inte vad jag vill utan vad hedern kräver.
Och vad kräver hedern?
Att jag försvarar familjen mot dem som kan skada oss.
Att jag försvarar Norden mot dem som kan förråda oss.
Då så. Sätt igång.
Ni står anklagad för mord. Ni står anklagad för förräderi.
Hur ställer ni er till dessa anklagelser...
...lord Baelish?
Min syster ställde en fråga.
Förlåt mig, lady Sansa. Jag är lite förbryllad.
Vilken anklagelse förbryllar er?
Låt oss börja med den enklaste: Ni mördade vår moster Lysa Arryn.
Ni knuffade henne genom Måndörren. Förnekar ni det?
-Jag ville beskydda er. -Ni ville ta makten över Dalen.
Före det konspirerade ni för att mörda Jon Arryn.
Ni gav Lys tårar till Lysa att förgifta honom med. Förnekar ni det?
Vad er moster än kan ha berättat... Hon var en plågad kvinna.
Ni fick moster Lysa att skriva ett brev till våra föräldrar-
-om att huset Lannister hade mördat Jon Arryn.
Konflikten mellan husen Stark och Lannister...
-...uppstod på grund av er. -Jag känner inte till nåt sånt brev.
Med hjälp av Cersei Lannister och Joffrey Baratheon-
-förrådde ni vår far Ned Stark.
På grund av er blev han fängslad och avrättad på falska grunder.
-Förnekar ni det? -Jag förnekar det!
Ingen av er var där när det skedde! Ingen av er vet sanningen.
Ni höll en kniv mot hans strupe.
Ni sa: "Jag varnade er för att lita på mig."
Ni sa till vår mor att den här kniven tillhörde Tyrion Lannister.
Men det var ännu en lögn från er sida. Den tillhörde er.
Lady Sansa! Jag har känt er sen ni var liten. Jag beskyddade er.
Beskyddade mig? Genom att sälja mig till huset Bolton?
Om vi talas vid i enrum så kan jag förklara allt.
Ibland, när jag försöker förstå en persons avsikter, leker jag en lek.
Jag förutsätter det värsta.
Vad kan er värsta avsikt vara med att vända mig mot min syster?
Det är ju vad ni gör, eller hur? Det är vad ni alltid har gjort.
Ni vänder familj mot familj och syster mot syster.
Ni gjorde så med vår mor och moster Lysa.
-Ni försökte göra så med oss. -Sansa, jag ber dig.
Jag lär mig långsamt - det är sant. Men jag lär mig.
Ge mig en möjlighet att försvara mig. Jag förtjänar det.
Jag är Dalens beskyddare och kräver eskort hem till Eyrie.
Jag tror inte det.
Sansa. Jag bönfaller dig!
-Jag älskade din mor redan som pojke. -Ändå förrådde ni henne.
Jag älskade dig.
-Mer än nån annan. -Ändå förrådde ni mig.
När ni förde mig hem till Winterfell sa ni att världen är tom på rättvisa-
-om vi inte skipar den själva.
Tack för allt ni har lärt mig, lord Baelish.
Jag kommer aldrig att glömma det.
Sansa...
Armén i King's Landing marscherar norrut om tre dagar.
Det tar två veckor att proviantera!
Om Norden faller gör vi det också. Tre dagar.
De kvarvarande styrkorna tar flodvägen österut.
Vi möts i Lord Harroway's Town och marscherar till Winterfell.
-Ser Jaime. -Ers nåd.
Mina lorder, jag behöver få tala ostört med min bror.
-Vad gör du? -Förbereder fälttåget norrut.
Fälttåget norrut?
Jag har alltid vetat att du var den dummaste i familjen.
Husen Stark och Targaryen är emot oss och du vill kämpa vid deras sida?
Är du en förrädare eller en dåre?
Du svor att vi skulle kämpa...
Jag säger det som krävs för att bevara vårt hus.
Skulle jag lita på mannen som mördade vår far?
Skulle våra trupper kämpa jämte främmande avskum?
-Kämpa för drakdrottningen? -Du såg den med dina egna ögon.
-En död man försökte döda oss! -Och jag såg den brinna.
Om drakar, dothrakier, Obesudlade och nordbor inte kan hejda dem-
-vilken skillnad gör då våra arméer?
Det här handlar inte om ädla hus, utan om att leva eller dö!
Jag tänker leva. Låt pojken Stark och hans drottning försvara Norden.
-Vi stannar här. -Jag avgav ett löfte!
Vårt barn kommer att härska över Westeros.
Vårt barn kommer aldrig att födas om de döda kommer söderut.
Monstren är verkliga.
De Vita vandrarna, drakarna, de vrålande dothrakierna...
Alla de skrämmande berättelserna vi fick höra som barn är sanna.
Låt monstren ha ihjäl varandra.
Medan de kämpar i Norden tar vi tillbaka de områden som är våra.
-Och sen? -Sen härskar vi.
När slagen i Norden är över har nån segrat. Det förstår du väl?
Om de döda vinner marscherar de söderut och dödar oss.
Om de levande vinner och vi har förrått dem-
-marscherar de söderut och dödar oss!
Husen Targaryen och Stark vill redan döda oss.
-Många dör i Norden. -Jag har mött dem i strid.
Vi kan inte vinna över deras drakar!
-Hur många drakar såg du i hålan? -Två.
-Vad har hänt med den tredje? -Den kanske beskyddar en flotta!
Hon kom med sina drakar, dothrakier och Obesudlade.
Hon ville visa upp hela sin makt.
Nej, det har hänt nåt. Drakarna är sårbara.
Vi kan inte besegra dothrakierna utan de andra husens stöd!
Vi har nåt bättre: Järnbanken.
Du skulle ha lyssnat när far talade om vikten av guld.
Jag vet att du blev uttråkad av sånt. Du ville bara jaga, rida och slåss.
Men jag lyssnade och lärde mig.
Highgarden köpte oss Essos främsta armé: gyllene kompaniet.
Tjugotusen män, hästar och elefanter, vad jag vet.
Gyllene kompaniet är inte här, utan i Essos.
Hur ska legosoldater i Essos kunna hjälpa oss?
Tror du verkligen att Euron Greyjoy seglade tillbaka till Järnöarna?
Tror du att han gav upp möjligheten att få gifta sig med drottningen?
Ingen vänder mig ryggen.
Han seglar till Essos och hämtar gyllene kompaniet-
-som ska hjälpa oss att vinna kriget om Westeros.
Du smidde ränker med Euron Greyjoy-
-utan att meddela mig - din befälhavare.
Du konspirerade med Tyrion utan att meddela mig - din drottning.
-Vi konspirerade inte! -Ni möttes utan mitt medgivande.
Du ville främja fiendens intressen. Det är konspiration.
Jag lovade att rida norrut. Jag tänker hedra det löftet.
-Det vore förräderi. -Förräderi?
Du trotsar din drottnings order. Vad skulle du kalla det?
Det kvittar vad jag skulle kalla det.
Jag sa ju att ingen vänder mig ryggen.
Tänker du befalla honom att döda mig?
Jag är den enda du har kvar. Alla är borta - nu finns det bara du och jag.
En till är på väg.
Ge honom ordern då.
Jag tror dig inte.
Kom in.
-Samwell Tarly. -Jag visste inte om du mindes mig.
Jag minns allt.
Du hjälpte oss komma bortom Muren. Du är en bra man.
Tack, men jag är inte så säker på det.
-Vad hände med dig bortom Muren? -Jag blev den treögda korpen.
Jag vet inte vad det betyder.
Jag ser saker som hände i det förflutna.
Jag ser saker som händer nu. Över hela världen.
Varför har du kommit till Winterfell?
Jon ska leda kampen mot de döda. Det vet jag.
Men han klarar det inte ensam. Så jag är här för att hjälpa honom.
Han är på väg tillbaka till Winterfell. Med Daenerys Targaryen.
Har du sett det i en...syn?
Han måste få veta sanningen.
-Sanningen om vad? -Om sig själv.
Ingen känner till den. Förutom jag.
Jon är inte min fars son.
Han är son till Rhaegar Targaryen och min faster Lyanna Stark.
Han föddes i ett torn i Dorne.
Hans efternamn är inte Snow - det är Sand.
Nej!
Dorniska oäktingar får namnet Sand.
På Citadellet skrev jag av en Högste septons dagbok.
Han annullerade Rhaegars äktenskap med Elia.
Han vigde Rhaegar och Lyanna i en hemlig ceremoni.
-Är du säker? -Högste septonen skrev så i dagboken.
Jag vet inte varför han skulle ha ljugit.
Är det här nåt som du kan se?
Fader, Smed, Krigare.
Moder, Jungfru, Hagga, Främling.
-Jag är hennes och hon är min. -Jag är hans och han är min.
-Idag och i alla mina dagar. -Idag och i alla mina dagar.
Roberts uppror var baserat på en lögn.
Rhaegar varken kidnappade eller våldtog min faster.
Han älskade henne.
Och hon älskade honom.
Och Jon...
Jons riktiga namn...
Han ska heta Aegon Targaryen.
Du måste beskydda honom.
Lova mig, Ned.
Han har aldrig varit en oäkting.
Han är arvinge till Järntronen.
Han måste få veta det.
Vi måste berätta det.
Hur är det med dig?
Det är bara så märkligt.
Jag tror att han älskade mig på sitt eget hemska sätt.
-Du gjorde rätt. -Det var du som gjorde det.
Jag var bara bödeln. Du avkunnade domen.
-Du är Winterfells härskarinna. -Besvärar det dig?
Jag hade aldrig kunnat bli en så bra härskarinna som du.
Så jag fick bli nåt annat.
Jag skulle inte ha klarat det du har utstått.
Jo, det skulle du. Du är den starkaste person jag känner.
Det är nog det finaste du nånsin har sagt till mig.
Förvänta dig inte mer av samma vara.
Du är fortfarande märklig och besvärlig.
På vintern måste vi försvara oss. Ta hand om varandra.
Far.
När snön faller och de vita vindarna far-
-dör ensamvargen, men flocken lever kvar.
Jag saknar honom.
Jag med.
-Det är långt ner till marken. -Ja.
Kråkorna säger alltid att jag kommer att vänja mig.
Kom! Spring! Spring!
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com