- Går det? - Har du været i Norden før?
- Jeg har aldrig set sne før. - Smukt, ikke? Jeg kan ånde igen.
- I syden stinker der af griselort. - Du har aldrig været i syden.
- Jeg har været i Winterfell. - Det ligger i Norden.
Hvordan kan I leve heroppe? Fryser I ikke nosserne af?
Det handler bare om at holde sig i bevægelse.
At gå er godt, at slås er bedre, men at kneppe er det bedste.
Her er ikke en levende kvinde i en radius af 100 mil.
Vi må klare os med det, vi har.
Han er vist ikke så klog.
- Davos siger, at han kæmper godt. - Godt.
Det er vigtigere end at være klog.
Kloge mennesker kommer ikke herop for at lede efter de døde.
Så du mødte altså dragedronningen. Og ..?
Hun vil kun kæmpe med os, hvis jeg knæler.
Du har været for meget sammen med det frie folk. Nu vil du ikke knæle.
Mance Rayder var en modig mand. En stolt mand.
Kongen hinsides Muren knælede aldrig.
Hvor mange af hans folk døde på grund af hans stolthed?
- Er du stadig vred på os, knægt? - I solgte mig til en heks.
Præstinde. Men jeg indrømmer, at forskellen er hårfin.
Vi udkæmper en stor krig. Krige koster penge.
Jeg ville være med i Broderskabet, men I solgte mig.
Som en slave.
Ved I, hvad hun gjorde ved mig? Hun bandt mig til en seng.
- Hun klædte mig af ... - Det lyder da godt så langt.
- ... og kom igler på mig. - Var hun nøgen?
- Hun skulle bruge dit blod. - Tak, det ved jeg godt!
- Det kunne have været værre. - Hun ville dræbe mig!
- Hvis ikke Davos havde ... - Men de dræbte dig ikke, vel?
- Så hvad klynker du over? - Jeg klynker ikke.
Dine læber bevæger sig, og du brokker dig over noget. Det kaldes at klynke.
Fyren her er blevet dræbt seks gange, men han flæber ikke.
God dreng.
Første gang, jeg tog nord for Muren, var sammen med Deres far.
Han var en god mand. Han havde fortjent en bedre søn.
- Var De med ham til sidst? - Jeg var fange hos vildlingene.
Men vi hævnede ham.
De skal vide, at alle mytteristerne fik retfærdigheden at føle.
Han kunne ikke have fået en værre død. Nattens Vogtere var hans liv.
Han ville dø for at beskytte enhver af de mænd.
- Men de myrdede ham. - Det piner mig, at han døde sådan.
Min far var den mest hæderlige mand, jeg har mødt. Han var godheden selv.
Han døde på bødlens blok.
- Deres far ville henrette mig. - Det har jeg hørt om.
Han havde ret, naturligvis. Men det fik mig ikke til at hade ham mindre.
- Godt, han ikke fangede Dem. - Det synes jeg også.
Deres far gav mig dette sværd.
Jeg har ændret sværdknappen fra en bjørn til en ulv.
Men det er stadig Langklo.
Lordkommandant Mormont -
- troede ikke, at De nogensinde ville vende tilbage til Westeros.
Men nu er De her. Og sværdet har været i Deres familie i århundreder.
Det ville være forkert af mig at beholde det.
- Han gav det til Dem. - Jeg er ikke hans søn.
Jeg bragte skam over mit hus. Jeg knuste min fars hjerte.
Jeg har mistet retten til at gøre krav på sværdet.
Det er Deres. Må det tjene Dem godt. Og Deres børn efter Dem.
Far plejede at iagttage os herfra. Han sagde ikke så meget.
Men det husker du nok ikke, du sad jo indenfor og strikkede hele tiden.
Jeg husker det.
Engang skød drengene med bue og pil med ser Rodrik.
Jeg kom herud bagefter. Bran havde efterladt sin bue.
Den lå bare på jorden.
Ser Rodrik ville have stukket ham en lussing, hvis han havde set det.
Der sad en pil i skydeskiven.
Der var ingen i nærheden. Ligesom nu.
Ingen, der kunne stoppe mig. Så jeg begyndte at skyde.
Efter hvert forsøg måtte jeg gå hen og hente min ene pil og skyde igen.
Jeg var ikke så god.
Til sidst lavede jeg et pletskud.
Det var vel mit 20. eller 50. forsøg, jeg husker det ikke.
Men jeg ramte plet og hørte denne lyd ...
Jeg kiggede opad. Han stod lige her og smilede til mig.
Jeg vidste, at det, jeg gjorde, var imod reglerne.
Men han smilede, så jeg vidste, jeg ikke havde gjort noget forkert.
Det var reglerne, der var noget galt med.
Jeg gjorde det, jeg var skabt til at gøre, og det vidste han.
Nu er han død.
Dræbt af Lannisterne. Med din hjælp.
Hvad?
Det er din pæne håndskrift.
Septa Mordane plejede at straffe mig for mine kragetæer.
"Robb. Jeg skriver til dig med tungt hjerte. Kong Robert er død."
- "Han blev dræbt under en jagt." - Lad være, jeg husker det.
"Far står anklaget for forræderi. Han konspirerede mod min kære Joffrey -
- og forsøgte at stjæle hans trone."
"Lannisterne behandler mig godt og tager sig godt af mig."
"Jeg beder dig, kom til King's Landing, sværg Joffrey troskab -
- og afværg strid mellem de mægtige huse Lannister og Stark."
"Din trofaste søster Sansa."
- De tvang mig til at skrive det. - Havde du en kniv for struben?
Lagde de dig på pinebænken og brækkede dine knogler?
- Jeg var kun et barn. - Det var jeg også.
Jeg ville hellere have ladet dem dræbe mig.
De sagde, det var den eneste måde at redde far på.
Og du var dum nok til at tro på dem.
Jeg husker, at du stod med Joffrey og Cersei, da far skulle henrettes.
Jeg husker din smukke kjole og dit pyntede hår.
- Var du der? - Jeg var der.
Jeg stod i folkemængden ved Baelors statue.
Og hvad gjorde du? Kom du spænende for at redde ham?
Bekæmpede du Lannisterne og reddede far?
- Jeg ville gerne. - Men du gjorde det ikke.
Jeg forrådte ham ikke. Jeg forrådte ikke Robb.
Jeg forrådte ikke hele vores familie for min kære Joffreys skyld.
Du burde ligge på knæ og takke mig.
Vi står her i Winterfell igen takket være mig.
Du vandt ikke borgen tilbage. Jon tabte Bastardernes Slag.
The Vales riddere vandt det, og de red nordpå for min skyld.
Hvor var du? Rejste du verden rundt?
- Jeg trænede. - "Trænede"?
Mens du "trænede", blev jeg udsat for ting, du ikke kan forestille dig.
Det ved jeg nu ikke. Jeg kan forestille mig en del.
Du havde aldrig overlevet det, jeg var igennem.
Det finder vi nok aldrig ud af.
- Hvad vil du gøre med det brev? - Det ved jeg ikke endnu.
Hvem har du vist det til? Hvor fandt du det?
Du er bange, ikke sandt? Hvad er du bange for?
Du har ikke begået en forbrydelse. Ingen vil hænge dig.
Du frygter, at Jon ser det og bliver vred.
Nej, sådan er Jon ikke. Han ville forstå, at du var en skræmt pige -
- helt alene med de onde Lannistere.
Ved du, hvor glad Cersei ville blive, hvis hun så os skændes?
Det er præcis, hvad hun altid har ønsket, at splitte os.
Du frygter, at Nordens lorder skal læse det.
De ville ikke bryde sig om, at lady Sansa gik Cerseis ærinde.
Hvad ville lille Lyanna Mormont sige?
Hun er yngre, end du var, da du skrev det her.
Vil du undskylde det med, at du kun var et barn?
Du er vred.
Nogle gange kan vrede få folk til at gøre beklagelige ting.
Nogle gange kan frygt få dem til det.
Jeg vælger vreden.
- Det er dig, de kalder Køteren. - Skrid!
De sagde, at du var ond. Blev du født ond, eller hader du bare vildlinge?
Jeg vil skide på vildlinge.
- Men jeg hader folk med rødt hår. - Folk med rødt hår er smukke.
Vi er kysset af ilden. Ligesom dig.
Du skal ikke pege på mig med din skide finger.
- Snublede du ind i ilden som barn? - Nej, jeg blev skubbet.
- Og du har været ond lige siden? - Kan du ikke bare skride?
Jeg tror ikke, at du er ond. Du har triste øjne.
Vil du sutte min diller?
- "Diller"? - Pik.
Nå, diller.
- Jeg kan lide det. - Det tror jeg gerne.
Nej, jeg er til fisse.
Jeg har en skønhed, der venter på mig i Winterfell. Hvis jeg overlever.
Lyst hår, blå øjne. Den højeste kvinde, du nogensinde har set.
Næsten lige så høj som dig.
- Brienne af Tarth. - Kender du hende?
- Er du sammen med Brienne af Tarth? - Vi er ikke "sammen" endnu.
Men jeg har set, hvordan hun ser på mig.
Hvordan? Som om hun vil partere dig og æde din lever?
- Så du kender hende altså. - Vi har mødt hinanden.
Jeg vil lave børn med hende.
Forestil dig det, nogle store uhyrer. De ville erobre verden!
Hvordan har en skør skid som dig overlevet så længe?
Jeg er god til at dræbe folk.
De ligner ham ikke.
- Hvem? - Deres far.
De slægter nok Deres mor på.
- Kendte De ham? - Naturligvis.
Da han var Hånd, sendte han mig ud for at fange Bjerget.
Deres vildlingeven fortalte mig, at den røde kvinde genoplivede Dem.
Thoros har genoplivet mig seks gange.
Vi tjener den samme herre.
- Jeg tjener Norden. - Norden genoplivede Dem ikke.
Lysets Herre har aldrig talt til mig. Jeg ved ikke, hvad han vil.
Han vil have, at De skal leve.
- Hvorfor det? - Det ved jeg ikke.
Det er det eneste, folk siger: "Det ved jeg ikke."
Hvad er meningen med at tjene en gud, hvis ingen ved, hvad han vil?
Det tænker jeg på hele tiden.
Det er vist ikke meningen, at vi skal forstå det.
Bortset fra én ting: Vi er soldater. Vi skal vide, hvad vi kæmper for.
Jeg kæmper ikke for, at en, jeg knap nok kender -
- kan sidde på en trone lavet af sværd.
- Hvad kæmper De så for? - Livet.
Døden er fjenden. Den første fjende og den sidste.
Men vi skal alle dø.
Fjenden vinder altid, men vi må stadig bekæmpe ham.
Det er alt, hvad jeg ved.
Vi to kommer ikke til at opleve megen glæde i vores liv.
Men vi kan holde andre i live.
Vi kan forsvare dem, som ikke kan forsvare sig selv.
"Jeg er skjoldet, der vogter menneskenes riger."
Måske behøver vi ikke at forstå mere end det.
- Måske er det nok. - Ja.
Måske er det nok.
Det var det, jeg så i ilden: Et bjerg formet som en pilespids.
Er du sikker?
Vi nærmer os.
Ved De, hvad jeg kan lide ved Dem?
- Nej, det gør jeg ærligt talt ikke. - De er ingen helt.
Jeg har udvist heltemod af og til.
Jeg stormede engang gennem Mudderporten ...
Jeg ønsker ikke, at De skal være en helt. Helte gør dumme ting og dør.
Drogo, Jorah, Daario. Selv denne ... Jon Snow.
De forsøger alle at overgå hinanden. Hvem kan være dummest og modigst?
Der er noget interessant ved de helte, De nævner.
Drogo, Jorah, Daario. Selv denne ... Jon Snow.
De forelskede sig alle i Dem.
- Ikke Jon Snow. - Min fejl.
Han stirrer nok bare med længsel, fordi han ønsker en militær alliance.
Han er for lille til mig.
- Jeg mente ikke ... - Han er lille af en helt at være.
Jeg ved godt, at De er tapper.
Jeg ville aldrig have valgt en kujon til Hånd.
Nå ... hvis alt går vel, skal jeg endelig møde Deres søster.
Det lyder på Dem, som om hun hellere vil myrde end tale med mig.
Først ville hun torturere Dem, og derefter ville hun myrde Dem.
Ingen stoler mindre på min søster, end jeg gør, tro mig.
Men hvis vi tager til hovedstaden, gør vi det med to hære og tre drager.
Hvis nogen rører Dem, brænder King's Landing ned til grunden.
- Og lige nu planlægger hun en fælde. - Naturligvis.
Og spekulerer på, hvilken fælde De lægger.
Gør vi det? Lægger fælder?
Hvis vi vil grundlægge en ny og bedre verden -
- bør vi nok ikke begynde med svig og massemord.
Hvilken krig er vundet uden svig og massemord?
Ja, De må være ubarmhjertig, hvis De skal vinde tronen.
De må indgyde en vis frygt. Men frygt er alt, hvad Cersei har.
Det var alt, hvad min far havde, og Joffrey.
Det gør deres magt skrøbelig, for alle under dem ønsker dem døde.
Aegon Targaryen kom langt med frygt.
Det er sandt. Men De talte engang til mig om at knuse hjulet.
Aegon byggede et hjul. Hvis De vil være den slags dronning -
- hvad adskiller Dem så fra andre tyranner?
Vi træder altså ind i løvens hule.
Min bror lovede mig at holde sine styrker tilbage.
Undskyld, men jeg er ligeglad med løfter fra en Lannister.
Med undtagelse af Deres.
Og jeg lovede ham at sørge for, at De ikke gør noget impulsivt.
"Impulsivt"?
Det bliver en vanskelig forhandling.
Vi skal forhandle med mennesker, der ønsker at halshugge os.
Min søster vil sandsynligvis sige noget provokerende.
Og De er kendt for at miste besindelsen fra tid til anden.
- Som alle store ledere gør. - Hvornår har jeg mistet besindelsen?
- Da De brændte Tarly. - Det var ikke impulsivt.
Det var nødvendigt.
- Måske. - "Måske"?
Måske var faderen nødt til at dø, men ikke sønnen.
Måske havde de brug for at tænke over deres fejl i en kold celle.
Vi nåede ikke at diskutere det, før De gjorde en ende på dem.
Man kunne tro, De tager Deres families parti.
Det gør jeg.
Man er nødt til at tage fjendens parti for at se tingene, som de gør.
Og det er nødvendigt for at kunne forudse deres handlinger -
- reagere på en effektiv måde og besejre dem.
Hvilket jeg gerne ser, at De gør.
For jeg tror på Dem og den verden, De vil skabe.
Men den verden kan ikke skabes i en håndevending.
Sandsynligvis ikke engang i en enkelt levetid.
Hvordan kan vi sikre, at Deres vision består?
Når De har knust hjulet, hvordan sikrer vi så, det forbliver knust?
Vil De vide, hvem der skal sidde på Jerntronen efter min død?
De siger, at De ikke kan få børn.
Men der er andre måder at vælge sin efterfølger på.
Nattens Vogtere har én metode.
- De jernfødte har en anden. - Vi taler om det, når kronen er min.
Jeg så hundredvis af pile flyve imod Dem ved Blackwater Rush -
- og jeg så hundredvis skyde forbi. Men havde en ramt Deres hjerte ...
De har tænkt en del på min død, har De ikke?
Var det et af de emner, De diskuterede med Deres bror?
Jeg vil tjene Dem med en langsigtet plan.
Med en kortsigtet plan havde vi ikke mistet Dorne og Highgarden.
Vi taler om tronfølgen, efter jeg har fået kronen på.
En bjørn. Et stort svin.
Har bjørne blå øjne?
Vi må få ham tilbage til Eastwatch.
Flasken.
Gør det.
- Klarer du den? - Jeg blev lige bidt af en død bjørn.
Ja, det gjorde du.
Livet er spøjst.
Godt så. Lad os komme videre.
- Hvor har hun fundet det? - Det ved jeg ikke.
Hun virker meget snarrådig.
Du er bekymret.
Vi beder 20.000 mænd om at kæmpe i den værste vinter, de har oplevet.
Vejret bliver det mindste af deres problemer.
Mange vil elske at få en grund til at tage hjem.
- Betvivler du deres loyalitet? - De er loyale over for Jon.
Jeg har ikke hørt fra ham i flere uger.
Du er lady af Winterfell.
Kongen valgte dig til at regere i sit fravær.
Og du har regeret fornuftigt og kompetent.
Det ser de. De respekterer dig. Nogle foretrækker dig måske endda.
De svigtede Jon, da han tog Winterfell.
Så udnævnte de ham til konge, og nu vil de svigte ham igen.
Ville du stole på den slags mænd? De vender jo som vejrhaner.
Hvis de hører, at jeg skrev det brev ...
En kvinde, der allerede har været gift med to fjender af sit hus.
Når Jon vender hjem, har han ingen hær tilbage.
Arya er ikke som dem.
Hun er din søster.
I kan være uenige, men hun ville aldrig forråde sin familie.
Jo, hvis hun tror, jeg vil forråde Jon.
Tror hun det?
Jeg ved ikke, hvad hun tror. Jeg kender hende ikke længere.
Måske kan lady Brienne være til hjælp.
Hun har svoret at beskytte begge Catelyn Starks døtre.
- Ikke sandt? - Jo.
Hvis en af jer planlagde at gøre den anden fortræd -
- ville hun så ikke være forpligtet til at gribe ind?
Det ville hun.
Der er noget, jeg altid gerne har villet vide.
Hvor fuld var du, da du stormede gennem brechen på Pyke?
Jeg mindes ærligt talt ikke at have gjort det.
Drengene fortalte mig om det morgenen efter.
Det lød som en god kamp.
Ja. Det var en rigtig kamp.
De jernfødte troede, at du var en slags gud -
- som du svingede dit flammende sværd.
Jeg syntes, du var den modigste mand, jeg nogensinde havde set.
Bare den mest berusede.
Hvor er resten af dem?
Hvis vi venter længe nok, finder vi ud af det.
Løb tilbage til Eastwatch, og send en ravn til Daenerys.
- Jeg vil ikke forlade jer. - Du er hurtigst. Af sted, nu!
Du er hurtigere uden hammeren. Giv mig den!
Kom!
Stands!
Løb!
Hvad er der sket? Hvor er de andre?
En ravn ... Vi må sende en ravn.
Hent maesteren, nu!
Thoros?
Det skulle være en af de bedre måder at dø på.
Lysets Herre ... vis os vejen.
Kom til os i vores mørke, og led din tjener mod lyset.
Vi er nødt til at brænde liget.
Vi skal snart samme vej.
Medmindre Lysets Herre er så venlig at sende os lidt ild.
Lysets Herre ... kom til os i vores mørke.
For natten er mørk og fuld af rædsler.
Vi fryser snart til is. Det samme gør vandet.
Da De dræbte den hvide vandrer -
- faldt næsten alle de døde, der fulgte den. Hvorfor?
Måske var det ham, der forvandlede dem.
Vi kan gå efter vandrerne.
- Så har vi måske en chance. - Nej.
Vi skal have den der med tilbage.
En ravn er på vej mod Dragonstone. Daenerys er vores eneste håb.
Nej. Der er en anden udvej.
Dræb ham. Han forvandlede dem alle.
De forstår det ikke.
Herren vækkede Dem til live igen. Han gjorde det samme med mig.
Ingen andre, kun os.
Gjorde han det kun for at se os fryse ihjel? Eller har vi en anden opgave?
Vær forsigtig, Beric. Du har mistet din præst. Det her er dit sidste liv.
Jeg har ventet længe på døden.
Måske førte herren mig hertil for at finde den.
Alle de herrer, jeg har mødt, har været nogle kusser.
Hvorfor skulle Lysets Herre være anderledes?
Mylady.
Mylady?
Det er en invitation til King's Landing.
- De er lady af Winterfell. - Ja.
De skal repræsentere mine interesser, som De ser dem.
De inviterede Dem. De vil have Dem til at komme.
Jeg vil ikke tage til King's Landing, så længe Cersei er dronning.
Hvis de vil have en Stark-fange, så må de selv hente mig.
Indtil da bliver jeg, hvor jeg hører til.
Jeg har arbejde at udføre her.
Mylady, det er ikke sikkert.
Ser Jaime er der. De sagde, at han behandlede Dem hæderligt.
Jeg er ikke bekymret for mig. De er ikke i sikkerhed her med Lillefinger.
Mange af mine vagter ville med glæde fængsle eller halshugge ham.
Og De stoler på deres loyalitet?
De stoler på, at han ikke har talt med dem bag Deres ryg?
Lad Podrick blive her til at beskytte Dem. Han er dygtig med et sværd ...
Jeg har ikke brug for at blive beskyttet eller holdt øje med.
Jeg er ikke noget barn. Jeg er lady af Winterfell.
Det her er det sikreste sted, jeg kan være.
Mylady ...
... jeg svor at beskytte Dem og Deres søster. Hvis jeg forlader Dem ...
Rejsen til King's Landing er lang, og De rejser ikke om sommeren.
Jo før De rejser, desto større chance har De for at nå det.
Javel, mylady.
Det må De ikke.
Verdens vigtigste person må ikke flyve til verdens farligste sted.
- Hvem skal ellers gøre det? - Ingen. De var klar over risikoen.
De kan ikke vinde tronen, hvis De er død.
De kan ikke knuse hjulet, hvis De er død.
- Hvad vil De have mig til at gøre? - Intet.
Det kan af og til være det sværeste.
Hvis De dør, så er vi alle fortabte.
Alle, alt!
De har før rådet mig til intet at gøre, og jeg lyttede.
Det vil jeg ikke gøre igen.
Dumme kusse.
Pis!
Fald tilbage!
Jon!
Af sted! Kom væk herfra!
Onkel Benjen! Hvordan ..?
- Rid mod passet. - Tag med mig.
Vi har ikke tid. Af sted!
- Vi skal nok mødes igen, Clegane. - Det håber jeg sgu ikke.
Det er tid til at tage af sted, Deres Nåde.
Bare lidt længere.
Der kommer en rytter!
Luk porten op!
Var det ikke det, du ledte efter?
Jeg har hundredvis af mænd her, som er loyale over for mig.
De er her ikke nu.
- Hvad er det? - Mine ansigter.
Hvor har du fået dem?
I Braavos, mens jeg lærte at være en ansigtsløs mand.
Hvad betyder det?
I Braavos, før jeg fik mit første ansigt, plejede jeg at lege en leg.
Ansigtslegen.
Den er ret enkel. Jeg stiller dig et spørgsmål om dig -
- og du prøver at få løgne til at lyde som sandheden.
Hvis du kan narre mig, så vinder du.
Hvis jeg tager dig i at lyve, så taber du.
Lad os lege.
Jeg har ikke lyst.
Hvordan har du det med, at Jon er konge?
Mener du, at en anden burde regere i Norden?
De ansigter ... Hvad er de for noget?
Vil du stille spørgsmålene? Er du sikker på det?
Det endte ikke godt for den sidste, der stillede mig spørgsmål.
Fortæl mig, hvad de er!
Vi ville begge være andre mennesker, da vi var yngre.
Du ville være dronning.
Sidde ved siden af en flot konge på Jerntronen.
Jeg ville være ridder.
Løfte et sværd ligesom far og drage i kamp.
Ingen af os endte med at blive det andet menneske.
Verden lader ikke piger bestemme, hvad de skal blive til.
Men det kan jeg nu. Med ansigterne kan jeg vælge.
Jeg kan blive en anden.
Tale med vedkommendes stemme. Leve i vedkommendes hud.
Jeg kan selv blive til dig.
Gad vide, hvordan det ville føles at gå med de smukke kjoler.
At være lady af Winterfell.
Det eneste, jeg skal bruge for at finde ud af det ...
... er dit ansigt.
Det er jeg ked af.
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg ville ønske, at jeg kunne gøre det om.
Jeg ville ønske, at vi aldrig var taget af sted.
Det ville jeg ikke.
I så fald havde jeg aldrig set det.
Man skal se det for at forstå det.
Nu forstår jeg.
Dragerne er mine børn.
De eneste børn, jeg nogensinde får. Forstår du det?
Vi skal tilintetgøre Nattens Konge og hans hær.
Og vi skal gøre det sammen.
Det lover jeg dig.
Tak, Dany.
"Dany"?
Hvem var den sidste, der kaldte mig det?
Jeg ved det ikke. Var det min bror?
Ham vil du ikke sættes i bås med.
Udmærket.
Ikke "Dany".
Hvad med "min dronning"?
Jeg ville gerne knæle, men ...
Hvad med dem, der har sværget dig troskab?
De skal nok få at se, hvad du virkelig er.
Jeg håber, at jeg fortjener det.
Det gør du.
Du må hellere hvile dig.
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com