Released on www.DanishBits.org
- Hvor skal du dra? - Sørover.
- Hva skal du gjøre? - Varme meg.
Jeg var med deg ved Hardhome.
Vi så hva som venter der ute. Vi vet at det kommer hit.
Hvordan kan du forlate oss nå?
- Jeg gjorde alt jeg kunne. - Du svor en ed.
- Jeg ga livet for Nattens voktere. - I alle netter som kommer!
De drepte meg, Edd! Mine egne brødre! Vil du at jeg skal bli her etter det?
Åpne porten!
Suppa er god.
- Husker du gamle Nans nyrepaier? - Med erter og løk?
Vi skulle aldri ha dratt fra Winterfell.
Tenk om vi kunne dratt tilbake til dagen vi reiste?
Jeg vil skrike til meg selv: "Ikke reis, din idiot."
Hvordan kunne vi vite det?
Jeg har tenkt mye på hvor slem jeg var mot deg.
- Jeg ville ha endret det. - Vi var barn.
- Jeg var ufordragelig, innrøm det. - Du var ufordragelig iblant.
Jeg kan ikke ha vært morsom. Jeg furtet mens dere lekte.
- Kan du tilgi meg? - Greit, jeg tilgir deg.
Etter tusenvis av år burde Nattens voktere kunne brygge godt øl.
- Hvor skal du dra? - Hvor skal vi dra?
Om jeg ikke passer på deg, dreper far meg fra graven.
- Hvor skal vi dra? - Vi kan ikke bli her.
Det er bare ett sted vi kan dra. Hjem.
- Skal vi be Boltonene flytte? - Vi kaster dem ut.
- Jeg har ingen hær. - Hvor mange villfolk reddet du?
- De kom ikke for å tjene meg. - De står i gjeld til deg.
Tror du at de er trygge om Roose er stattholder?
Winterfell er hjemmet vårt og Aryas, Brans og Rickons, hvor enn de er.
Det tilhører familien vår. Vi må kjempe for det.
Jeg er lei av å kjempe.
Det er alt jeg har gjort siden jeg dro hjemmefra.
Jeg har drept brødre, villfolk og menn jeg beundrer.
Jeg hengte en gutt, som var yngre enn Bran.
Jeg har kjempet... Og jeg tapte.
Om vi ikke tar tilbake Nord, blir vi aldri trygge.
Jeg vil at du skal hjelpe meg.
Men jeg gjør det alene om jeg må.
- Min frue. - Ser Davos.
- Blir du her i Castle Black? - Jeg gjør som Jon Snow befaler.
- Tjener du Jon Snow nå? - Han er prinsen som ble lovet.
Beklager, men jeg trodde at det var Stannis?
Hva skjedde der nede?
Det var en kamp. Stannis tapte.
Og Shireen? Hva skjedde med prinsessen?
Jeg så hva som skjedde. Jeg så at Stannis' styrker ble beseiret.
- Jeg er ser Davos Seaworth. - Vi har møttes.
Jeg var Renly Baratheons kongevakt. Før Renly ble drept med blodmagi.
- Det tilhører fortiden. - Ja, det tilhører fortiden.
Det betyr ikke at jeg glemmer eller tilgir.
- Han innrømte det. - Hvem?
Stannis. Like før jeg henrettet ham.
- Vales forsvarer! - Onkel Petyr!
Min herre. Kom og se. Jeg var ikke her på navnedagen din.
- En falk! - En jaktfalk.
Den flotteste og mest sjeldne fuglen.
Sist jeg så deg, Baelish, sa du at du skulle ta med deg Sansa Stark hjem.
Vi fikk nylig høre at hun giftet seg med Ramsay Bolton i Winterfell.
På vei til Fingers ble vi angrepet av Boltons menn.
De visste når vi reiste, og hvem vi hadde med.
- Tror du at jeg er en idiot? - Si meg, lord Royce...
Hvem visste at jeg skulle reise med Sansa Stark?
Jeg fortalte det bare til deg, ingen andre.
Om man krenker en mann i hans eget hjem, kan det ende med duell.
Ditt hjem er Vale. Vales herre står her. Jeg hører bare på hans dom.
Skal vi kaste ham ut av månedøren?
Min herre.
Min herre, jeg har alltid vært trofast mot huset Arryn.
- Mot din far, mor og nå deg. - Tror du på ham, onkel Petyr?
Lord Royce har tjent Vale godt.
Han har hatt en lysende militærkarriere.
Om vi kan stole på hans lojalitet, blir han nyttig i kommende kriger.
- Du kan stole på min fulle lojalitet. - Han fortjener vel en sjanse til?
Greit.
Jeg har gode nyheter. Venner i Nord sier at Sansa har rømt.
Jeg antar hun drar til Castle Black, der broren er.
Hun er ikke trygg der når Boltonene er etter henne.
Hun er kusinen min.
- Vi må hjelpe henne. - Jeg tenkte det samme.
Herren vår har talt. Samle Vales riddere.
Tiden er inne for å delta i striden.
- Du inviterte fienden. - Ja.
En vis mann sa at vi slutter fred med fiender, ikke venner.
Jeg slutter ikke fred med fiender. Jeg dreper dem.
Det er den militære løsningen. Hvordan fungerte det her?
Jeg velger en diplomatisk løsning.
Dronningen vår prøvde å slutte fred, og de prøvde å drepe henne.
Vi går inn i forhandlingene med åpne øyne.
Min egen erfaring med slaveri lærte meg hvor fælt det var.
- Hvor mange dager var du slave? - Lenge nok til å vite det.
Ikke lenge nok til å forstå det.
Jeg kjøpte denne dvergen for én gullhonnør.
På et eller annet vis har du nådd toppen av den store pyramiden.
Det er imponerende.
Nå snakker du for de gode mesterne i Astapor. Skål for at lykken snur.
Vi ville møte dronningen, men møter en dverg og en evnukk.
- Si hva dere vil. - La oss gå rett på sak.
Forlat Slaver's Bay. Ta med dere dragene og leiesoldatene og dra.
Daenerys blir ikke i Meereen for alltid. Hun skal reise vestover.
Sist tilbød jeg henne skip, så hun kunne reise til Westeros. Hun avslo.
Hun avslo fordi hundretusener levde i lenker.
- Som de alltid har gjort. - Ikke nå lenger.
Tror du at du er en fri mann nå? Du følger fortsatt ordre.
Hun har sølvhår og pupper, men er likevel din hersker.
Mine venner. Vær så snill.
Det er alltid noen som har makt, og noen som ikke har noe.
Sånn er verden. Jeg kan ikke endre det.
Slaveri er vår løsning.
Dere trenger ikke slaver for å tjene penger.
Westeros har ingen slaver. Jeg var rikere enn alle dere.
Men dronningen vår innser at det var galt å avskaffe slaveriet-
- uten å erstatte det med noe nytt. Dette er dronningens forslag:
Slaveriet kommer aldri tilbake til Meereen-
- men de andre byene får tid til å tilpasse seg.
- Hva betyr det? - Istedenfor en rask avskaffelse...
gir vi dere sju år til å avslutte det.
Slaveeierne blir rimelig kompensert for tapet.
Som motytelse slutter dere å støtte Harpyens sønner.
- Vi støtter ikke Harpyens sønner. - Nei, men slutt uansett.
Jeg håper dere godtar dette, venner. Dere får ikke noe bedre tilbud.
La oss seile på frihetens bølge istedenfor å drukne i den.
Dette er en avskjedsgave til våre ærede gjester.
Gi frihet en sjanse. Se om den ikke smaker like godt som det dere hadde.
Mine venner!
Stor beklager...
at dere må vente så fett.
Jeg bør nok oversette.
- Vi snakker fellesspråket. - Flott.
- Du møtte slaveeierne i dag. - Ja.
Våre brødre og søstre døde i strid mot dem.
Nå inviterer du dem til byen vår.
Jeg antar at dette rommet ble bygget-
- så herskerne kunne skremme sine undersåtter.
Men jeg hersker ikke.
Jeg er ikke lenkenes fiende, jeg er ikke den ubrente.
Jeg er helt klart ikke dragenes mor.
Du er en fremmed her. Hvorfor snakker du for Meereen med fiendene?
Dronningen vår valgte meg som rådgiver. Til hun er tilbake...
- Når er hun tilbake? - Snart. Det lover jeg.
Vi kjenner ikke deg.
Vi kjenner Grey Worm. Vi kjempet med ham og stoler på ham.
Det er derfor Grey Worm deltok i forhandlingene.
Han vet hvordan man beseirer slaveeierne, og når man slutter fred.
Har dere sluttet fred med slaveeierne?!
- Vi ga dem et tilbud. - Og du, Grey Worm?
Vil du drikke vin med dem?
De som tok oss fra våre mødre og solgte oss som kveg?
Jeg er soldat, ikke politiker.
Men om det er en sjanse for å få en rettferdig fred, bør vi ta den.
Missandei, du vet hvordan de er. Hvordan kan du stole på dem?
Jeg stoler ikke på dem. Det gjør jeg aldri.
Men en vis mann sa en gang:
"Vi slutter fred med fiendene våre, ikke med vennene våre."
- Ikke bruk meg til løgnene dine. - De respekterer deg.
Fordi de kjenner meg. De vet at jeg er lojal.
Jeg er lojal mot dronningen min. Svikt henne, og du er fienden.
Jeg svikter henne ikke, men vil redde byen.
- Du lot dem beholde slaveri. - I en kort stund.
Sju år er ikke kort tid for en slave.
Du har rett. Slaveri er fælt og må avskaffes.
Krig er fælt og må stoppes. Jeg kan ikke gjøre begge deler i dag.
- Ikke stol på dem. - Jeg stoler på egoismen deres.
De kan stoles på om de tror at det er det beste for dem.
Du kjenner dem ikke. Du forstår dem ikke.
Vi er ikke mennesker i deres øyne. De ser et våpen i meg.
- De ser en hore i henne. - De ser et vanskapt beist i meg.
Forakt er svakheten deres. De under- vurderer oss. Vi kan utnytte det.
Du utnytter ikke dem. De kommer til å utnytte deg, det er det de gjør.
- Går det bra? Ta en pust i bakken. - Det går bra.
Jeg tror ikke du kan ri dragen. Kanskje for tjue år siden.
- Hva? - Dronningen vår er vill.
Ikke la størrelsen lure deg. Det er tøft for meg, og jeg er ung.
Jeg tror ikke hjertet ditt takler det.
Du må være sint for at dronningen valgte meg.
Det gjør meg trist. Du kommer til å skuffe henne.
- Det gjelder alle. - Vi trenger hverandre nå. Etterpå...
Jeg vil ikke kjempe mot deg, Jorah, andalen.
Vinner jeg, er jeg han som drepte en gamling.
Taper jeg, ble jeg drept av en gamling.
Du ble visst ikke tuktet som barn, eller hva?
Overhodet ikke.
Veien gjennom Hesteporten kaller de Gudenes vei.
Østmarkedet, vestmarkedet.
Da khal Drogo døde, skulle hun dratt til dosh khaleen-
-de døde khalers enker.
De har tatt henne med til dosh khaleens tempel.
- Hva gjør du? - Våpen er forbudt i byen.
Er det ikke forbudt å stjele deres khaleesi?
Om de ser oss, er vi ubevæpna.
Vi sier vi er handelsmenn. Men ser de våpen...
- Du ber en hund overgi tennene sine. - De er hundretusener.
Vi venter til mørket faller på. Så finner vi henne.
Jeg er veldig glad i kniven min.
Ikke vær redd, den tok ikke på deg.
- Vet du hva som skjer? - Ja, det vet jeg.
Jeg gjør det selv.
Jeg skulle ha vært dothraki.
Kom.
Mine venner, vi har gått oss vill på vei fra vestmarkedet.
Kan dere vise oss veien tilbake?
- Hva selger dere? - Vin.
Kom til boden min i morgen, så får du en tønne av Arbors fineste.
Dere er ikke handelsmenn. Hent de andre!
Jeg sa jo at jeg er veldig glad i denne kniven. Går det bra?
Finner de et knivstukket lik, kommer hele byen etter oss.
Noen av dem mener at dothrakier ikke skal avle barn med fremmede.
De er dumme, gamle kvinner. Vi har alltid fortynnet blodet vårt.
Dette er Lhazareen. Khalen fant henne da han brant ned byen hennes.
- Hvor gammel var du? - Tolv.
Et år senere ga hun khalen sin en datter. Hva gjorde han da?
Han brakk ribbeina mine.
Vi er ikke khaleesier her, men khalene trenger vår visdom.
- Livet vårt har en mening. - Det er mer enn de fleste kan si.
Når khalenes råd avholdes i morgen, håper jeg at de lar deg bli hos oss.
De andre alternativene er ikke så behagelige.
Jeg må late vannet.
Du kan ikke rømme fra dothrakier. Det vet du.
Jeg skal aldri rømme fra dothrakier.
Bli med henne.
Jeg trengte frisk luft. De gamle kvinnene stinker.
Ja, de stinker.
- Du må ha vært ung da din khal døde. - 16.
Det var synd at han ikke døde tidligere.
Ja, virkelig. Er det sant at du har tre drager?
- Spruter de ild? - Ja.
- Vil du se dem en dag? - Jeg er dosh khaleen.
Jeg kan bare forlate Vaes Dothrak som røyk fra likbålet mitt.
- Ikke skad henne! - Hun avslører oss!
- Vi kommer oss ikke ut herfra i live. - Vi må prøve.
Vi kan gjøre mer enn det, og dere skal hjelpe meg.
Og du... Stol på meg, khaleesi. Ikke svikt meg.
Om jeg lar deg gå nå, hvor ville du dratt? Hvem ville du oppsøkt?
- Broren min, mannen min, familien. - Selvfølgelig.
For deg innebærer det å oppsøke penger, fine klær, makt.
Å oppsøke familien din er å oppsøke synd.
Jeg dømmer deg ikke. Jeg oppsøkte også de tingene.
På bekostning av alt annet.
Far var skomaker. Han døde da jeg var ung, og jeg tok over for ham.
Han lagde enkle sko. Jo finere sko jeg lagde, desto flere ville ha dem.
Fint lær, utsmykninger, detaljer og tid.
Først og fremst tid. Jeg kunne bruke timevis på et par.
- Kvalitet tar tid. - Ja.
Du har nok hatt på deg et år av noens liv.
De høyættede hadde gjerne min tid på føttene og betalte godt for det.
Jeg brukte pengene deres for å smake på deres livsstil.
Hver gang jeg unnet meg noe, følte jeg meg opphøyd.
En dag gikk du på en kirkegård og innså at alt var forgjeves-
- og styrte inn på rettferdighetens vei. Den fremmedes bok, vers 25.
Du kan "Den syvkantede stjernen".
Prestinne Unella leser den for meg. Til meg.
Ja, hun liker å lese til folk.
Du har nesten rett, men det var ikke en kirkegård. Det var en fest.
Jeg kjøpte gamle, fine viner og unge, vakre jenter...
og inviterte vennene mine.
Vi delte på vinen og kvinnene, og til slutt var vi stupfulle.
Jeg våknet før daggry. Jeg kunne knapt stå.
Alle andre sov på divanene eller på gulvet.
De lå i hauger ved siden av de fine klærne sine.
Kroppene var helt nakne.
Jeg luktet dem... under lag av røkelse og parfyme...
og den fine maten som alt hadde begynt å råtne.
Da så jeg det helt tydelig.
Jeg så hva syndene mine var.
Gullet, vinen jeg drakk, kvinnene jeg brukte-
- min endeløse kamp for å beholde posisjonen min.
Alt var en del av en fortelling.
Min fortelling om hvem jeg var.
En samling løgner som skulle forsvinne i lyset.
Menneskene jeg prøvde å flykte fra...
Tiggerne og de fattige var nærmere sannheten enn jeg noensinne var.
Hva gjorde du?
Jeg dro for å finne dem. Jeg tok ikke engang på meg skoene.
Jeg gikk ut og dro aldri tilbake.
Kom. La oss besøke ham.
- Hvem? - Broren din.
Loras.
Loras?
Hør på meg, du må være sterk.
Jeg klarer det ikke. Jeg har aldri vært sterk.
Du er sterk! Du er huset og familiens fremtid.
Jeg bryr meg ikke om det.
Har du sagt til dem at du ikke bryr deg?
Jeg vil bare at det skal ta slutt.
Hjelp meg.
De vil at jeg skal hjelpe deg. De vil at jeg skal bryte deg ned.
Derfor får jeg treffe deg. Om en av oss gir opp, har de vunnet.
La dem vinne. Jeg vil bare at det skal ta slutt.
Vær så snill.
Greit.
Hvordan unngår vi en katastrofe i vår nåværende knipe?
Det er høyspurven. Jeg har håndtert alle slags fanatikere.
Det viktigste er å ikke opprøre dem. Dere er omringet av fiender.
Hva gjør du her?
- Jeg gir kongen råd. - Gå.
- Jeg sitter i det lille rådet. - Er dette et rådsmøte?
Selvsagt ikke. Jeg deler av kunnskapen min og støtten min.
Takk for rådgivningen, stormester.
- Det var alt. - Deres Nåde.
Siden jeg har gått glipp av flere møter i det lille rådet-
-vil jeg snakke med deg om noe.
- Jeg har tenkt på høyspurven. - Det har vi alle, dessverre.
Vi må være forsiktige med en sånn mann.
For å hindre at situasjonen forverres.
Vi kan ikke provosere ham. Han har Margaery.
- Vi kan ikke sette henne i fare. - Se på meg.
Hva gjorde de med meg? Med kongens egen mor?
Det går bra. Det er gjort. Det er fortid nå.
Og Margaerys sikkerhet er selvsagt viktig.
Du liker ikke Margaery, eller hva?
Det er uviktig om jeg liker henne eller ikke.
Margaery er dronningen.
Dronninger må respekteres. Konger enda mer.
Ikke bare for deres egen skyld, men for alles.
Høyspurven respekterer ikke konger eller dronninger.
Han respekterer ikke noe i verden. Han har ikke bruk for noe.
Han vil rasere alt, og hva vil han erstatte det med?
Med fantasier. Med tiggere på gatene. Med ingenting.
Mor... Det er noe jeg vil fortelle deg.
Noe høyspurven fortalte meg.
Har du snakket med ham?
Jeg lovte å ikke si det til noen. Får han vite...
Det ville vært et brudd på tilliten, noe han ikke ville tatt lett på.
Jeg er moren din. Du kan alltid stole på meg.
Rådsmøtet har blitt utsatt på kongens ordre.
Jeg trodde vi var tydelige. Dere er ikke velkomne.
Du respekterte far fordi han samarbeidet med rivalene.
Kjære deg, du har mistet all verdighet, blitt ydmyket-
- og innelåst i Red Keep. Hva er det igjen å jobbe med?
Cersei er kongens mor. Kongen hører på og stoler på henne.
Kongen har snakket med høyspurven om dronning Margaery og ser Loras.
Høyspurven visste at vi kom til å krangle. Og her er vi. Bra gjort.
Nå hviler De sju rikers framtid i hans skitne bondehender.
Om få dager stilles jeg for retten.
Innen det må dronning Margaery gå sin botsgang.
Ja. Margaery må angre sine synder foran byens folk.
Å nei. Det kan ikke skje.
- Det skal ikke skje. - Jeg er enig.
Du har den nest største hæren i Westeros.
La den marsjere inn i byen og stoppe ydmykelsen før den skjer.
Og la kronen beskytte henne.
Kongen har bedt meg om å ikke handle mot høyspurven eller Troens soldater.
Du skal ikke handle. Når Tyrell-hæren kommer, viker du.
- Har du fått ordre om å ikke vike? - Nei. Men om kongen gir ordre...
Ingen rekker å gi noen ordre.
Når høyspurven er fengslet eller død, og Margaery er hos Tommen igjen...
Tror du at kongen blir sint?
Du hater fanatikerne like mye som oss.
Du hater det de gjorde mot sønnen din.
Vil du ha Lancel tilbake? Eller har du gitt opp håpet?
Jeg vil selvsagt ha ham tilbake.
Så vik og la de som tok ham fra deg, knuses.
Om det ikke går som planlagt, har spurvene mange venner.
- Det blir borgerkrig, mange vil dø. - Mange dør uansett.
Heller dem enn oss.
De sa at du var hjemme, men jeg trodde det ikke.
Theon Greyjoy, sa jeg. Han er død.
Han har vært død lenge.
- Slapp han deg løs? - Jeg rømte.
- Jeg kan ikke høre deg. - Jeg rømte.
Se på meg.
Se på meg!
Menn døde da de prøvde å redde deg. Bra menn. Mine menn.
Beklager.
Du var broren min. Du var en bortskjemt liten fitte-
- men jeg risikerte alt for deg, og du sviktet meg.
- Jeg vet det. Beklager. - Slutt å si det.
- Han knuste meg i tusen biter. - Jeg vet det.
Han sendte oss en av de bitene, det var derfor jeg kom.
- Hvorfor kom du hit? - Hvor ellers kunne jeg dra?
- Du hørte at far var død. - Nei, jeg hørte det da jeg kom.
- Du kom tilfeldigvis før kongsrådet? - Jeg visste det ikke.
Tror du at noen jernfødte vil ha deg som konge?
- Jeg vil ikke bli konge. - Hva vil du, da?
- Jeg skulle ha hørt på deg. - Slutt å gråte! Se på meg!
Si hva du vil!
Du bør styre Iron Islands. La meg hjelpe deg.
De fikk visst skikk på deg.
- Vet du hvem jeg er? - En lord.
Ja. En lord.
- Har du sett fanene mine? - En flådd mann.
- Gjør det deg redd? - Spiser du dem etterpå?
- Nei. - Da har jeg sett verre.
- Tjente du Starkene? - Ja.
De lenket meg og holdt et sverd mot halsen min.
Starkene har vært borte lenge, men du fortsatte å beskytte Rickon.
Rett kjøper ville betale godt for ham.
Jeg tjente familien hans lenge og fikk ingen lønn. De skylder meg det.
Det kan være. Rickon er ikke din nå. Han er min.
Så hvilken nytte har jeg av deg?
- Jeg kan gi deg det du vil ha. - Og du vet hva det er?
Det samme som menn alltid vil ha.
Og når de virkelig vil ha det, bader de oss først.
Du snakker godt for deg. Jeg liker det.
Du er flinkere til å snakke enn Theon Greyjoy.
Jaså?
Jeg måtte jobbe hardt for å få ham til å snakke.
Men han snakket. Alle gjør det. De forteller alt.
Alt om Stark-guttene-
- hvem som hjalp dem å rømme, og hvordan hun gjorde det.
Åpne porten!
- Vi er ikke kjent for maten. - Det fins viktigere ting.
- Et brev, øverstkommanderende. - Jeg er ikke øverstkommanderende.
"Til forræderen og løsungen Jon Snow."
"Du slapp tusenvis av villfolket forbi Muren."
"Du sviktet dine egne og Nord."
"Winterfell er mitt, løsunge, kom og se. Jeg har fengslet Rickon."
"Hans vargs skinn ligger på gulvet mitt, kom og se."
"Jeg vil ha tilbake bruden min. Gi meg henne, så lar jeg deg være."
"Hvis ikke kommer jeg og slakter alle villfolk du beskytter."
"Du får se på når jeg flår dem levende..."
- Fortsett. - Det fortsetter i samme stil.
"Du får se på når soldatene mine voldtar søsteren din."
"Du får se på når hundene mine spiser lillebroren din."
"Så tar jeg øynene dine og gir deg til hundene mine."
"Ramsay Bolton, lord av Winterfell og stattholder i Nord."
Lord av Winterfell og stattholder i Nord.
Faren hans er død. Ramsay drepte ham. Og nå har han Rickon.
- Vi vet ikke det. - Jo.
Hvor mange menn har han i hæren sin?
Jeg hørte ham si 5000 da han pratet om Stannis' angrep.
- Hvor mange har du? - Som kan marsjere og slåss?
2000. Resten er barn og gamle.
Du er sønn av den siste sanne stattholder i Nord.
Familiene i Nord er lojale og kjemper for deg om du ber dem.
Et monster har tatt hjemmet vårt og broren vår.
Vi må dra til Winterfell og redde begge.
Blodsutgytelse er forbudt i den hellige byen.
Våpen er forbudt i den hellige byen.
- Så utgyter vi ikke noe blod! - Litt blod utgytes alltid.
Noen knuste hodet hans med en stein.
Aggo tilhørte min khalasar. Han tjente meg godt.
Han fikk hodet knust av en stein. Til helvete med Aggo.
Hent Drogos enke.
- Hvem bryr seg? Hun er en dverg. - Jeg liker henne.
- Hun er blekere enn melk. - Jeg vil vite hva en khaleesi smaker.
Bra. Sug meg.
- Hun hører hjemme hos dosh khaleen. - Yunkais vise mestre vil ha henne.
De gir oss ti tusen hester for henne.
Hva er verdt mest? En rosa jente eller ti tusen hester?
Knull de vise mestrene i de parfymerte rumpene deres.
Jeg kan ta hestene deres selv.
Vil dere ikke vite hva jeg vil?
Vil du bli solgt som slave? Eller vil du la Rhalko smake på deg?
Nei. Jeg vil ikke noe av det.
Vi bryr oss ikke om hva du vil. Dette er dosh khaleens tempel.
Du har ingen stemme her om du ikke er dosh khaleen.
Og det er du ikke før vi bestemmer det.
Jeg vet hvor jeg er. Jeg har vært her før.
Her kalte dosh khaleen barnet mitt Hingsten som bestiger verden.
Og hva skjedde? Du stolte på en heks, som en tåpe.
Barnet ditt døde på grunn av deg. Det gjorde khal Drogo også.
Her lovte Drogo å føre sin khalasar vestover, til verdens ende.
Å krysse havet på trehester, som ingen khal har gjort før.
Han lovte å drepe mennene i jernklær og river ned steinhusene deres.
Han sverget på det foran Mother of Mountains.
Og du var dum nok til å tro på ham.
Og hvilke store planer diskuterer de store khaler her nå?
Hvilke landsbyer dere skal plyndre? Hvor mange jenter dere skal knulle?
Dere er små menn.
Ingen av dere er verdige til å lede dothrakiene.
Men det er jeg.
Og det skal jeg gjøre.
Greit. Du skal ikke bli hos dosh khaleen.
Istedenfor skal vi knulle deg på omgang.
Så lar vi blodsrytterne knulle deg.
Om det er noe igjen av deg... er det hestene våre sin tur.
Din gale fitte! Trodde du virkelig at vi skulle tjene deg?
Dere skal ikke tjene meg. Dere skal dø.