Released on www.DanishBits.org
Brænd dem alle!
Hvor er min søster?
Brænd dem alle!
Brænd dem!
Meera... de har fundet os.
Undskyld!
Kom med mig. Nu!
De døde hviler ikke.
- Det er så grønt. - Ja.
Syd for flodlandene tager en helt anden slags træer over.
Ahorn, elm, bøg, poppel.
Nogle enkelte piletræer.
Nu hvor sommeren er forbi, kommer efterårsfarverne snart.
Men her er stadig langt grønnere end noget andet sted.
Du er nervøs. Du snakker, når du er nervøs.
Det er ikke bedre at være stum.
Jeg troede ikke, jeg ville vende tilbage -
- efter far tvang mig til at frasige mig min titel...
og truede med at slå mig ihjel, hvis ikke jeg gjorde det.
Så føler man sig ikke velkommen.
Jeg troede ikke, at jeg skulle præsentere ham for min familie.
Du ved vel, hvad du skal sige til dem?
- At lille Sam er dit barn. - Ja. Det er meget vigtigt.
Hvis han tror, at Sam er hans barnebarn, tager han jer ind.
Han får en uddannelse og lærer at læse, og du kan hjælpe ham.
Hvad har du fortalt din familie om mig?
- Jeg fortalte dem, vi mødtes nordpå. - Sagde du, hvor langt nordpå?
Det var ikke et langt stykke pergament.
Fortalte du ikke, hvor jeg er fra? At jeg er en vildling?
Sagen er den... at min far ikke bryder sig om vildlinge.
Han håbede, at jeg skulle "dræbe nogle skide vildlinge".
Det er nok bedst at undgå emnet, om muligt.
Jeg tror, vi er fremme.
- Sam. Åh, Sam. - Hej, mor.
Jeg troede ikke, at jeg skulle se dig igen.
Talla? Du er jo en kvinde nu.
Far siger, jeg skal giftes med Symun Fossaway.
- Han har gule tænder og... - Det er nok, Talla.
Mor, det her er Gilly.
Hvor er du yndig.
Det glæder mig at møde Dem, lady Tarly.
Det her... Det her er vores søn, Samwell.
Hej, lille ven.
Det er mig, din farmor.
- Må jeg holde ham? - Ja, naturligvis.
Du er en nysgerrig type, det kan jeg mærke.
Du bliver lærd, ligesom din far.
Hvor er far? Og Dickon?
De er ude at jage. De gør os selskab til middagen.
Kom med indenfor. Sikke en rejse. I må være udmattede.
Kom. Du vil vel have et bad efter al den rejsen.
Og en kjole til middagen. Du kan låne en af mine.
Hvad er din farve? Midnatsblå eller... sølv.
Kom. Du kan bruge et af mine badeværelser.
- Er der ingen anden måde? - Er De bekymret for hende?
Selvfølgelig er jeg bekymret for hende.
Det virker bare meget farligt.
Hun bliver beskyttet hele vejen.
Troens Hær er streng over for folk, der overskrider grænserne.
Og dronning Margaery er ikke Deres mor.
Jeg tror, at guderne vil gøre folket venligt stemt på hendes vegne.
Hun har virkelig åbnet sit hjerte for dem.
Hun har altid helliget sig de fattige og staklerne.
Og nu har hun også helliget sig guderne.
Kunne De tænke Dem at se hende?
- Har de gjort dig fortræd? - Nej, Deres Nåde.
Jeg har savnet dig mere, end du aner.
Snart er vi sammen igen, og alt skal nok blive bedre.
Bedre på hvilken måde? Snart...
Bodsgang. Han siger, at det er den eneste måde.
- Har du talt med Ypperstespurven? - Ja. Et par gange.
- Har du? - Ja.
Han er ikke helt, som vi troede, vel?
Du tror, at jeg er skør. Jeg lyder skør.
Nej, det gør du ikke. Det kunne du aldrig gøre.
- Du har ret. Han er meget mere... - Det er han.
Der er noget ved ham. Hans måde at se verden på.
Det er ikke nemt at indrømme over for sig selv, hvad man virkelig er.
Det har taget mig lang tid. Han har hjulpet mig.
Hvad taler du om? Du er et godt menneske. Det har du altid været.
Du er den bedste, jeg kender.
Jeg fortalte lige om dit arbejde med de fattige.
Ja, jeg besøgte deres rønner og sørgede for, at alle vidste det.
Men jeg gav dem aldrig, hvad de virkelig havde brug for.
Jeg har tænkt meget over, hvor god jeg var til at foregive at være god.
Alle de historier jeg fortalte mig selv om, hvem jeg var.
Der var så mange løgne i de historier.
- Jeg forstår ikke... - Det gør ikke noget.
Det er sådan en lettelse at give slip på alle de løgne.
Hvad med Loras?
Jeg elsker min bror. Jeg vil altid elske min bror.
Hans sjæl er ren og perfekt.
Hans synder sletter ikke den renhed, de tilslører den bare.
Han må bare gøre bod for dem. Det må vi alle.
Før eller senere, på en eller anden måde.
Guderne har en plan for os alle.
Det er svært at gå i den her.
Den er smuk. Du er smuk.
Det her vildt smager skønt. Er det fra dagens jagt?
Nej, det har vi ikke nået at salte. Det her er fra sidste uge.
Naturligvis. Undskyld, lang rejse.
Jeg skød den ned fra 70 yards. Ét skud.
Det var da noget af en afstand.
- Jager du meget ved Muren? - Ja. En hel del.
Nord for Muren får man intet at spise, hvis ikke man jager.
- Mest hjorte, eller også kronhjorte? - Kaniner.
Nogle gange egern.
Jeg siger "vi", men for det meste er det min ven Jon. Nogle gange Edd.
Og Gilly er også en ret dygtig jæger.
- Jægerinde. - Det er vel almindeligt på de egne.
Vi mødte engang en mand, lord Umber fra Last Hearth, ikke?
Han havde lært alle sine døtre at jage.
Lærte din far dig at jage? Det ville vores far aldrig lære os.
Vores far kunne vist lære et og andet af din far.
Så er det godt.
Samwell, vil du have mere brød?
Ja, tak. Tak, mor.
Er du ikke fed nok?
Jeg rejste sydpå på lordkommandantens ordre.
- Han vil have mig til... - Jeg læste dit brev.
Du skal være maester.
Ja, og når jeg har fået min kæde, vender jeg tilbage til Castle Black.
Jeg troede, Nattens Vogtere kunne gøre dig til en mand.
Eller i det mindste noget, der minder om en mand.
Du formåede at forblive blød og fed.
Du sidder med næsen begravet i bøger -
- og læser om bedre mænds bedrifter.
Du kan nok stadig ikke ride eller svinge et sværd.
Det er en stor ære at være maester for Nattens Vogtere.
Han kan godt svinge et sværd. Han dræbte en thenn.
Og en hvid vandrer.
De findes ikke.
Jeg så det selv, da vi var på vej ned mod Castle Black.
Han stak en dolk i vandrerens hjerte.
Han satte livet på spil for at redde mig flere gange.
Han er en bedre kriger, end nogen af jer kan blive.
På vej "ned" mod Castle Black?
Hvor dræbte han en hvid vandrer?
Hvor er du fra, og hvordan mødte du min søn?
Vogterne kom til vores gård.
- Hvor? - Gilly.
- Nord for Muren. - Nord for Muren?
Du er en vildling.
De Syv Kongeriger har kæmpet mod de barbarer i århundreder -
- og nu har jeg en som gæst i mit hjem!
Takket være min søn.
Kan du se det sværd? Det hedder Hjertebane.
Det har været i vores familie i 500 år.
Det er valyrisk stål. Der er kun en håndfuld tilbage.
Det skulle tilfalde min førstefødte søn, når jeg dør. Ham.
Han kommer aldrig til at svinge det sværd.
Hvis han skulle blive lord Tarly af Horn Hill -
- så ville det blive vores hus' undergang.
Jeg troede, at du var en hore fra Mole's Town. Det kunne jeg acceptere.
Hvem ville ellers have ham?
Men jeg overvurderede ham.
Det var en vildlingehore, der forførte min søn.
Er det din måde at hævne dig på, knægt?
At tvinge mig til at spise med det der?
Og du fik, hvad du ville have.
En bastard. En halvblodsbastard.
Din invitation til vores hjem.
Kom, min kære. Talla.
Jeg har mistet appetitten.
- Han vanærer os. - Du vanærer dig selv.
Din mor er en fin kvinde. Du er hende ikke værdig.
Hvis hun ønsker, så kan vildlingen blive her og arbejde i køkkenet.
Bastarden vokser op her.
Men det bliver den sidste nat, du nogensinde tilbringer i Horn Hill.
Jeg er ked af, at jeg lod ham behandle dig sådan.
Jeg var bange for, at han ville afvise dig og lille Sam.
Jeg er ikke vred på dig.
Jeg er vred over, at frygtelige folk kan behandle gode folk på den måde.
- Hvornår skal du rejse? - Når det bliver lyst.
Sig farvel til ham for mig.
Du er ikke, hvad han tror, Sam. Han ved ikke, hvad du er.
Farvel, Gilly.
- Sam? - Vi tager af sted.
- Hvad? - Pak dine ting.
Jeg har ingen ting.
- Hvad laver du? - Vi hører sammen. Os alle sammen.
- Hvad med din mor og din søster? - De forstår.
- Det er din søsters kjole. - Hun er ligeglad.
Den klæder alligevel dig bedre.
- Sam, det er din fars sværd. - Det er min families sværd.
Sam, vil han ikke forsøge at få det tilbage?
Han kan bare prøve.
Løven og rosen er forenet Jeg takker guderne for det
Og dig, min smukke brud Vil jeg elske i al evighed
Hil kong Joffrey! Hil dronning Margaery!
En skål for min nye dronning Den fagreste af alle
Kære onkel, del min glæde Mundskænk vil jeg dig kalde
Drik dybt, min ædle konge Fra dette bæger med vin
Den sidste slurk, han tager Og hævnen bliver min
Gift! Mord!
Jeg gisper! Jeg dør!
På sidste vers jeg sjunge
Og det var ham... der forgiftede mig!
Min onde onkel Troldeunge!
Min førstefødte søn Min gyldne løve
Dræbt af et ondt, falsk hjerte
Jeg håber, du har fundet fred Fri for strid og smerte
Hør min bøn, grusomme guder Tag i stedet mit kød
For jeg klarer ikke endnu en dag Hvor min søde dreng er død
O ve! O sorg!
Åh, mørkeste dag Mit hjerte fyldes af sorgen
Alt håb er ude Al lykke er forbi
Der kommer ingen dag i morgen
Hvad er det, mine sanser fornemmer? En, jeg snart til helvede sender
Nu skal vi se, som han der sidder Om Tywin Lannister guld skider
Dit udyr, dit udyr! Du dræbte min viv
Og nu har du taget din fars liv
Verden har aldrig set en værre plageånd
Forbandet være den dag jeg udnævnte dig til...
Min største forbrydelse er nu begået Nu må jeg flygte min vej
For at begå mere forræderi
Frygt ej vinteren!
Frygt mig!
Tak!
Mine damer og herrer, jeg præsenterer Bianca! Clarenzo!
Jeg præsenterer Bobono!
Jeg præsenterer Camello!
Og sidst men ikke mindst, den kære Lady Trane!
Bank den her godt. Ryst lopperne ud, så er du sød.
Sikke et lortepublikum!
- Lille pige. Hvad laver du her? - Ikke noget.
Jeg så dig blandt publikum forleden.
Hvor mange gange har du set det dumme stykke?
- Tre gange. - Betalte du?
Nej.
Jeg husker, da teateret kom til min by.
Jeg havde ingen penge, så jeg sneg mig ind, ligesom dig.
Jeg så deres malede ansigter og kostumerne, lyttede til sangene -
- og græd, når de unge elskende døde i hinandens arme.
Jeg løb hjemmefra og sluttede mig til dem dagen efter.
- De er meget dygtig. - Min afsluttende tale er noget lort.
Men det skal retfærdigvis siges, at det ikke er særligt godt skrevet.
Så lav om på det.
Uden Dem er det bare prutter, bøvser og slag.
Hvordan ville du lave om på det?
Dronningen elsker sin søn højere end noget andet.
Hvis han blev taget fra hende, ville hun ikke bare græde.
Hun ville blive vred.
Hun ville slå den ihjel, der stod bag det.
- Hvad hedder du? - Mercy.
Du har udtryksfulde øjne, Mercy. Vidunderlige øjenbryn.
Kan du lide at spille en anden?
Jeg må gå. Min far venter på mig.
Lady Trane, de elskede dig.
De var søde eller fulde. Søde i deres fuldskab.
Ingen grinede af Neds død.
Disse mennesker er værre end dyr.
De elskede hende. Alle elsker hende.
Ja, både mennesker og dyr forguder dig.
Jeg gør, hvad jeg kan, med det, jeg har fået.
Med det, du har fået?
- Jeg tænkte, at... - Nå, er vi nu alle tænkere?
Fulde af idéer helt op til brysterne!
Jeg mente ikke...
Du har idéer. Jeg har idéer. Han har idéer.
Hvorfor skulle mine være mere værd end dine -
- bare fordi jeg har gjort det her hele mit liv?
Hvem kan bedømme mit arbejde?
Det her er mit fag. Jeg ved, hvad jeg laver.
Du har ikke ret til en mening.
Pas på hende der.
Hun ønsker Dem død.
- Og? - Som jeg forventede.
Sikke en skam. En pige havde mange talenter.
Du lovede mig det.
Lad hende ikke lide.
Kompagni, holdt!
- Mylord. - Mylord.
Mine venner. Tiden er inde.
Galskaben har overtaget byen -
- og sat kløerne i mine børn!
Nu må vi drive den tilbage under de sten, hvorfra den kom.
Galskabens tid er forbi!
Fremad march!
Rig eller fattig, adelig eller bonde...
hvis vi synder, så må vi gøre bod.
Margaery af huset Tyrell kom til os som en synder.
Hun stod foran guderne i den hellige sept og løj.
Hun lukkede øjnene for sin brors synder, hun vanærede sit hus -
- sin konge og sig selv.
Kompagni, holdt!
Vend!
Lord Tyrell.
- Ser Jaime. - Undskyld, at vi afbryder.
Vi er kommet efter dronning Margaery og ser Loras Tyrell.
Giv os dem, så forsvinder vi igen.
Jeg har ikke magt til at give Dem dem -
- og De har ikke magt til at tage dem.
Nemlig!
Spyd klar!
Jeg taler for kong Tommen, den første af sit navn.
Guderne anerkender ikke hans autoritet i denne sag.
De har allerede fornærmet et stort hus. Det kommer ikke til at ske igen.
Hver eneste spurv dør, inden Margaery Tyrell går ned ad den gade.
At dø i gudernes tjeneste ville glæde hver og en af os.
Vi længes efter det.
Men det bliver ikke i dag.
Der bliver ingen bodsgang.
Spyd op!
Dronning Margaery har allerede gjort bod for sine synder -
- ved at føre en anden ind i De Syvs sande lys.
Sammen bekendtgør vi en ny tidsalder med harmoni.
En hellig alliance mellem kronen og troen.
Kronen og troen er verdens to grundsøjler.
Sammen skal vi genoprette De Syv Kongerigers ære.
Hvad sker der?
Han har slået os. Det er, hvad der sker.
Angriber man troen, så angriber man også kronen.
Gør man det, så er man ikke værdig som lordkommandant af Kongegarden.
Jeg har været med i Kongegarden, siden før du blev født.
Du behøver ikke gøre det her.
- Jeg må adlyde guderne. - Ikke når du sidder i den stol.
Kronen beslutning er endegyldig.
Skal jeg gå nøgen gennem gaderne?
Eller skal jeg sidde i et fangehul for at lære om gudernes nåde?
Du har tjent dit hus og din konge loyalt i mange år -
- og vil fortsætte med det.
Men ikke i denne by.
Har du... mistet den?
- Ja, fader. - Det er en borg, ikke et får.
Jeg formoder, at du ved, hvor den er. Du har ikke mistet Riverrun.
- Du lod Sortfisken tage den fra dig. - Han overraskede os. Han kender...
Men du mistede Sortfisken efter Det Røde Bryllup.
Han var lige her i salen, og du lod ham slippe væk.
Da jeg beordrede dig at dræbe ham, kunne du ikke finde ham.
Det er at miste noget. Og nu har han taget Riverrun.
- Det er ikke retfærdigt, at... - I 300 år kyssede vi Tullys støvler.
Vi aflagde eder til dem og deres stinkende fiskebannere. Aldrig mere!
- Riverrun er vores. Tag det tilbage! - Vi har ikke nok mænd.
Vi har ti gange så mange mænd som Sortfisken.
Huset Mallister gør oprør mod os, og huset Blackwood.
Broderskabet Uden Bannere samler bønderne imod os -
- og plyndrer vores forråd.
Riverrun kan modstå en belejring i et år.
Ikke flere undskyldninger! De griner af os!
Fra flodlandene og hele vejen til King's Landing griner de af os.
Jeg kan høre det i søvne!
Jeg er ikke død endnu, desværre for dig -
- og jeg forlader ikke denne verden, før de kvæles i den latter.
Tag den borg tilbage!
- Han overgiver sig aldrig, fader. - Jo, det gør han.
Vis ham kniven, der dræbte Robb Starks barn i sin mors mave.
Og vis ham kniven, der skar hans nieces hals over.
Og mind ham om, hvem det var, der blev gift ved Det Røde Bryllup.
Hans nevø.
Op med humøret, lord Edmure. De skal hjem.
Jeg bliver sendt ud for at tage mig af Sortfisken.
Walder Frey kan ikke ordne det selv, for han er 400 år gammel.
Jeg sendes af sted med en hær til en belejring, der kan vare måneder.
Det er bedre, at du er der med en hær, end i septens fangehuller.
Jeg tager ikke til flodlandene.
Jeg vil give Bronn den største sæk guld, nogen nogensinde har set -
- og bede ham samle de bedste dræbere, han kender.
Så tager jeg dem med hen til septen og halshugger alle spurvene!
- Det må du ikke. - Han har vores søn! Han stjal ham!
Han har ødelagt vores familie. Hvordan skal vi behandle en som ham?
Han skal behandles skånselsløst, og det skal han nok blive.
Men du slipper aldrig levende fra det.
Og uden dig er alt det her forgæves.
Led vores hær, hvor du hører hjemme. Hvor far ville have dig.
Vis vores mænd, hvem de bør være tro mod -
- og vis dem, hvad en Lannister er, og hvad vi gør ved vores fjender.
Og tag den dumme borg tilbage, fordi den er vores, og fordi du kan.
Du skal snart for retten. Jeg må være her for dig.
Det bliver en afgørelse ved tvekamp. Jeg har Bjerget.
De har gjort os begge stærkere. Alle sammen.
De aner ikke, hvor stærke vi er, eller hvad vi vil gøre ved dem.
Vi har altid været sammen. Vi skal altid være sammen.
Vi er de to eneste mennesker i hele verden.
Hvorfor hjalp du os?
- Den treøjede ravn bad mig om det. - Han er død.
Nu er han i live igen.
Sidst jeg så dig, var du en dreng.
En frygtløs dreng, der elskede at klatre på borgmurene.
- Han skræmte sin mor. - Hvem er du?
Onkel Benjen.
Jon skrev, at du var forsvundet hinsides Muren.
Jeg ledte en gruppe jægere på jagt efter hvide vandrere.
De fandt os.
En hvid vandrer dolkede mig i maven med et issværd.
Jeg blev efterladt til at dø. At blive forvandlet.
Børnene fandt mig.
- De brød vandrerens magi. - Hvordan?
På samme måde som de skabte vandrerne. Du så det selv.
Drageglas.
Et stykke drageglas i dit hjerte.
Nu er du den treøjede ravn.
Jeg nåede ikke at lære at styre det.
Du må lære at styre det, før Nattens Konge kommer.
Drik.
På en eller anden måde finder han vej til menneskenes verden.
Når han gør det, så skal du være der og vente på ham...
og du skal nok være klar.
Er alt i orden?
- Hvor langt er der til Meereen? - Mindst en uge.
Hvor mange skibe kræver det at få min khalasar til Westeros?
Dothrakierne og deres heste, De Ubesudlede og Andensønnerne?
Tusind skibe. Sandsynligvis flere.
- Hvem har så mange? - Ingen.
Ingen endnu.
Så vi rider til Meereen og sejler så til Westeros. Og bagefter?
Så tager jeg det, der tilhører mig.
Du er ikke skabt til at sidde i et palads.
Hvad er jeg så skabt til?
Du er en erobrer, Daenerys Stormfødt.
Vent her.