Opp med den! Kom igjen! Ta i!
Vær så god.
Denne veien, mine herrer.
Dere også. Skynd dere!
Released on www.DanishBits.org
Jeg har aldri sett en mann svinge øksa som du.
Hvor mange menn måtte til for å hugge ned deg?
- Bare én. - Han må ha vært et slags monster.
Han var en kvinne.
- Noen av mennene er redde for deg. - Jeg er vant til det.
Da jeg fant deg, trodde jeg du hadde vært død i dagevis.
Du stinket allerede og var full av insekter. Det stakk ut et bein der.
Jeg skulle begrave deg da du hostet. Jeg ble dritredd.
Jeg trodde at du skulle dø da jeg slengte deg på vognen.
Jeg trodde du skulle dø flere ganger, men nei da. Hva holdt deg i gang?
Hat.
- Du er her av en grunn. - Nei, jeg er vanskelig å drepe.
Nei, en grunn. Gudene er ikke ferdige med deg.
Det har jeg hørt før, men han pratet om en annen gud.
- Jeg vet ikke mye om gudene. - Du har feil jobb.
Mange skinnhellige jævler tror at de vet hva gud eller gudene vil.
Jeg kan ikke navnene engang.
Kanskje det er de sju eller de gamle gudene.
Kanskje det er Lysets herre. Kanskje alle er det samme.
Jeg vet ikke, men jeg tror at det fins noe som er større enn oss.
Og hva det enn er, har det planer for Sandor Clegane.
Du kjente meg ikke før.
Du vet ikke hva jeg har gjort.
Jeg har hørt historier.
Om gudene eksisterer...
hvorfor har de ikke straffet meg?
Det har de.
Deres Nåde. Hva leser De i dag?
Morens bok, Deres Hellighet. Kapittel tre, vers tolv.
- "Slik vannet avrunder stenenes..." - "...skarpe kanter..."
"slik beroliger en kvinnes kjærlighet en manns råhet."
"En kone steller mannens sår. En mor synger sønnen i søvn."
De lærer fort. Enkelte kan hvert vers av den hellige teksten-
- men har ikke noe av Morens nåde i seg.
Det fins villmenn som ikke kan lese, men som forstår Farens visdom.
I flere år lot jeg som jeg elsket de fattige og trengende.
Jeg hadde medynk med dem, men elsket dem ikke.
- De vekket avsky i meg. - De er vanskelige å elske.
De fattige vekker vår avsky fordi de er oss, men uten våre illusjoner.
De viser oss selv uten pene klær, og hvordan vi lukter uten parfyme.
- Kan jeg spørre om noe personlig? - Selvsagt.
Kongen nevnte at etter gjenforeningen har dere ikke gått til sengs.
- Nei. - De har en plikt, Deres Nåde.
Til mannen Deres, kongen Deres, landet Deres og gudene selv.
Det er bare... De lystene som en gang drev meg, gjør ikke det lenger.
Samleie krever ikke lyst fra kvinnens side, bare tålmodighet.
Kongen må ha en arving om vårt gode arbeid skal fortsette.
Tilgi meg. Iblant er den sanne veien vanskelig å finne.
Vanskelig å finne, og enda vanskeligere å følge.
Men De har gjort store fremskritt.
Jeg ber om at farmoren Deres følger Deres eksempel.
- Farmoren min? - Ja.
Tornedronningen er en bemerkelsesverdig kvinne.
En sterk kvinne og en synder uten anger.
De må lære henne den nye veien, slik hun lærte Dem den gamle.
Ellers frykter jeg for sikkerheten hennes, for både kropp og sjel.
Kan den bevege seg eller snakke? Jeg vil snakke med deg alene.
- Unella er min venn og rådgiver. - Dette er galskap.
Du er ikke i din helligdom, vennen.
Plystrer jeg på mennene mine, juler de deg opp til jeg sier stopp.
Om jeg ber dem stoppe.
- Du trenger juling. - Farmor.
- Hva har de gjort med deg? - Du gikk imot troen.
Gudene kunne ha straffet deg og far, men var barmhjertige.
Hva slags barmhjertighet viste de Loras?
Loras' eneste håp er å erkjenne sine synder og angre seg.
Da får han dra til Highgarden igjen.
Han må frasi seg navnet og tittelen. Og leve som en angrende synder.
- Han er Tyrellenes fremtid. - Han kan starte på nytt.
- Som en tankeløs fanatiker. - Som en fri mann.
Du reiser til Highgarden i dag. Ingen lov sier at du må bli her.
Jeg er dronningen. Det er min plikt å tjene min mann, kongen.
Du bør dra, farmor. Din plass er hjemme.
- Jeg forlater deg aldri. Aldri. - Det må du.
Dra hjem. Finn trøst i bønn og veldedighet.
Moren våker over oss.
Vi ses snart, vennen.
Sju velsignelser, farmor.
Skal vi be?
Vi sa at vi skulle kjempe for deg, men dette er ikke riktig.
Dette er ikke hvitevandrere. Dette er ikke vår kamp.
Uten ham hadde vi ikke vært her.
Dere hadde vært kropper i Nattens konges hær-
- og jeg en haug brente ben, som Mance.
Husker dere Mances leir? Den strakk seg til horisonten.
Se på oss nå. Se hva som er igjen av oss.
Om vi mister dette, er det slutt.
Dusinvis av stammer, hundrevis av generasjoner blir borte for alltid.
Vi ville blitt de siste av det frie folket.
Det skjer med dere om vi taper.
Bolton, Karstark og Umber vet at dere er her.
De vet at halvparten er kvinner og barn.
Når de er ferdige med meg, står dere for tur.
Dere har rett. Det er ikke deres kamp.
Jeg burde ikke be dere om å følge meg til Winterfell. Det var ikke avtalen.
Men jeg trenger dere for å beseire dem og for at dere skal overleve.
Kråkene drepte ham fordi han forsvarte det frie folket.
Han døde for oss. Hvis vi ikke vil dø for ham, er vi feige.
Og hvis vi er det, fortjener vi å bli de siste av det frie folket.
Snow.
- Tror du at de kommer? - Vi er ikke så slue som dere i sør.
Om vi sier at vi skal gjøre noe, gjør vi det.
- Jeg hørte at du skulle dra. - Det angår ikke deg.
Barnebarnet ditt er ennå fengslet. Du lar ham råtne der.
Loras råtner på grunn av deg.
Høyspurven styrer byen på grunn av deg.
Våre to ærverdige familier risikerer å gå under på grunn av din dumhet.
Du har rett. Jeg gjorde en fæl feil. Jeg tenker på det hver dag.
Bra.
Jeg slapp inn en hær av fanatikere, og nå må vi kjempe mot dem sammen.
Vi trenger hverandre.
Jeg lurer på om du er den verste jeg har møtt.
I min alder er det vanskelig å huske.
Men de usleste utmerker seg i løpet av årene.
Husker du hvordan du hånflirte da barnebarna mine ble fengslet?
Jeg glemmer det aldri.
Du elsker barnebarnet ditt, jeg elsker sønnen min.
Det er den eneste sannheten jeg vet om. Vi må forsvare dem.
Jeg drar fra denne byen så fort jeg kan-
- før den skoløse fanatikeren kaster meg i en celle.
- Om du er smart, drar du også. - Jeg forlater aldri sønnen min.
Hva skal du gjøre, da? Du har ingen støtte lenger.
Broren din er borte. Høyspurven sørget for det.
Resten av familien har forlatt deg. Folket forakter deg.
Du er omringet av tusenvis av fiender. Skal du drepe alle selv?
Du har tapt, Cersei. Det er den eneste gleden i tragedien.
For et trist beleiringsforsøk.
Noen må lære de fjolsa å grave forsvarsgraver.
Noen må virkelig det.
Nei, jeg er bare en oppkomling av en leiesoldat.
- Du er ridder. Det er annerledes. - Ja, de får ikke betalt.
Du har bedre instinkter enn noe Lannister-befal.
Det er som å si at jeg har større kuk enn noen av De usvertede.
Jeg skal lede hele hæren. Du kan være min høyre hånd.
Du lovte meg en tittel, et slott og en vakker, adelig kone.
- En Lannister betaler alltid... - Ikke si det, for faen.
Kom ut og møt oss, Blackfish! Vi har lord Edmure.
Overgi slottet, ellers henger vi ham.
Dette er siste advarsel! Overgi slottet!
Tror du meg ikke, gamle mann?
Jeg skar over strupen på niesen din. Hvor var du da? Du var feig og rømte!
Overgi slottet, ellers skjærer jeg over strupen hans.
Sett i gang. Skjær over strupen hans.
Lothar, ikke sant?
- Ser Jaime, for en overraskelse. - Du mangler jo en forsvarslinje.
Du lot 8000 menn nærme seg uten problemer.
Bra at vi er venner, ellers hadde vi tatt dere bakfra.
Gi lord Edmure et bad og mat.
Walder.
Edmure er Freyenes fange.
Bare en tåpe kommer med tomme trusler.
Tenk om jeg truet med å slå deg om du ikke holdt kjeft-
- men du fortsatte å snakke. Hva tror du jeg hadde gjort?
Jeg er her for å ta tilbake slottet. Bad og mat ham.
Om du ikke vil ta hans plass.
Beklager, ser Jaime. Gjør som han sier.
Jeg leder beleiringen nå.
Neste gang Blackfish ser ut, skal han se en hær, ikke dette.
Grav forsvarsgraver, få ut vaktene. Jobb raskere med beleiringstårnene.
- De tilhører oss. - Som jeg sa, har jeg befalet nå.
Om du ikke liker det, kan du dra hjem.
Send bud på Blackfish. Jeg vil forhandle.
- Forhandle eller kjempe? - Han er en gammel mann.
Du har én hånd. Jeg har troen på gamlingen.
- Lady Mormont. - Velkommen til Bear Island.
Jeg husker da du ble født. Du ble oppkalt etter tanten min.
- Du blir nok like vakker som henne. - Tvilsomt. Mor var ikke vakker.
Men hun var en dyktig kriger. Hun døde i kamp for broren deres.
Jeg tjente onkelen din ved Castle Black.
Han var også en stor kriger og en hederlig mann.
Det er nok tørrprat. Hvorfor er dere her?
Stannis Baratheon lå i garnison ved Castle Black før han ble drept.
- Han viste meg brevet ditt. - Jeg husker hva det sto.
Bear Island vet bare om kongen i Nord, hvis navn er Stark.
Robb er død, men Starkene lever.
Vi trenger din støtte nå mer enn noensinne.
Jeg og min søster ber om Mormontenes troskap.
Ditt navn er Snow, lady Sansa heter Bolton.
Eller er det Lannister? Beskjedene er motstridende.
Jeg gjorde det jeg måtte for å overleve.
- Jeg er en Stark for alltid. - Om du sier det, så.
Dere vil ikke bare ha min troskap, men krigerne også.
Ramsay Bolton får ikke beholde Winterfell. Han må stoppes.
Særlig fordi han holder broren vår, Rickon Stark, som fange.
Du må forstå...
Jeg forstår at jeg er ansvarlig for Bear Island og alle her.
Hvorfor skal jeg ofre en eneste Mormont i noen andres krig?
Tillat meg... Jeg forstår hvordan du har det.
- Jeg kjenner ikke deg, ser...? - Davos av hus Seaworth.
Ikke spør mesteren om mitt hus. Det er ganske nytt.
Ser Davos av hus Seaworth, hvordan kan du forstå meg?
Du forventet ikke å komme i denne situasjonen.
Å ha ansvar for så mange i så ung alder.
Jeg forventet aldri å være her. Jeg var fiskersønn og så smugler.
Nå henvender jeg meg til et mektig hus i krigstid.
Men jeg er her fordi det ikke er noen andres krig. Det er vår krig.
Fortsett, ser Davos.
Øverstkommanderende Mormont gjorde ham til sin intendant.
Han valgte Jon som etterfølger fordi Jon har mot-
- til å gjøre det rette. Selv om det betyr å dø for det.
Jeor Mormont og Jon Snow forsto-
- at den virkelige krigen ikke er mellom et par kranglende hus.
Den er mellom de levende og de døde.
Det er ingen tvil om at de døde kommer.
Er det sant?
Både onkelen din og jeg har kjempet mot dem.
Vi tapte begge to.
Så lenge Bolton har Winterfell, er Nord splittet.
Et splittet Nord har ingen sjanse mot Nattens konge.
Du vil beskytte folket ditt, men vi kan ikke gjemme oss for dette.
Vi må kjempe. Og vi må gjøre det sammen.
Mormontene har vært lojale mot Starkene i tusen år.
Vi skal ikke bryte lojaliteten i dag.
Takk. Hvor mange menn kan vi forvente?
62.
- 62. - Vi er et lite, men stolt hus.
Hver mann herfra slåss med styrken til ti fra fastlandet.
Om de er halvparten så illsinte som deg, er Boltonene ille ute.
- Kongemorder. - Blackfish.
Jeg antar at du er her for å innfri din ed til niesen min.
Jeg ser ikke Sansa og Arya.
- Jeg har dem ikke. - Så synd.
Vil du tilbake i fangenskap?
- Hvorfor er du her, da? - Du vet hvorfor.
Slottet tilhører Freyene. Du er på deres område.
- I kong Tommens navn, overgi deg... - Ellers dreper du Edmure.
- Nevøen min dør uansett. Heng ham. - De stopper ikke med Edmure.
Du tvinger dem til å storme slottet. Hundrevis dør.
Hundrevis av mine, tusenvis av dine om dere kommer dere inn.
Vi kommer oss inn og dreper alle.
Om du overgir deg, sparer jeg dine menn, på min ære.
Din ære. Å forhandle med en edsbryter er som å bygge på kvikksand.
Krigen er over. Hvorfor ofre menn til en tapt sak?
Så lenge jeg lever, er ikke krigen over.
Dette er hjemmet mitt. Jeg ble født i slottet og er klar til å dø her.
Du kan angripe oss eller prøve å sulte oss ut.
Vi har nok proviant for to år.
Har du to år, kongemorder?
Du vil ikke redde mennene dine. Hvorfor ville du forhandle?
Beleiringer er langdryge. Jeg ville se hvem du er.
- Nå har du det. - Ja, det har jeg. Jeg er skuffet.
- Svaret er nei. - Lord Glover, om du bare kan høre...
Vi tok nettopp tilbake slottet med Boltonenes hjelp.
Vil du at jeg skal svike dem? Jeg kan bli flådd.
- Boltonene er svikere. - Har andre i Nord støttet deg?
- Mormontene. - Og?
- Vi har sendt bud til Manderlyene. - Jeg bryr meg ikke om bud.
Du vil at jeg skal gå inn i hæren din. Hvem kjemper i den hæren?
De fleste er villfolk.
Så ryktene er sanne. Jeg turte ikke tro på det.
Jeg tok imot dere av respekt for faren deres. Nå må dere dra.
Gloverene forlater ikke hjemmet sitt for å kjempe med villfolket.
- Lord Glover... - Jeg har ikke mer å si.
Gloverene sverget troskap til Starkene.
Dere sverget å komme når dere blir bedt om det.
Ja, familien min tjente Starkene i århundrer.
Vi gråt da vi hørte at faren din døde.
Da broren min var lord her, kom han da Robb ba ham om det.
Hvor var kong Robb da de jernfødte angrep slottet?
Da de kastet kona og barna mine i fengsel-
-og torturerte og drepte folket vårt?
Han var med den utenlandske hora og fikk seg selv og følget drept.
Jeg tjente Starkene en gang, men huset deres er dødt.
- Hvorfor dro vi hit? - Noen av oss liker det fortsatt.
- Ta deg en drink. - Jeg vil ikke ha noe.
Ikke gå for langt. Jeg finner deg snart.
Du finner ikke sånne rumper på Iron Islands.
Er du ikke interessert lenger?
Beklager. Jeg skal ikke spøke om det.
Jeg vil ikke såre deg, lillebror. Det vet du vel?
- Tror du onkel Euron jager oss? - Så lenge vi lever, er vi en trussel.
- Han finner oss. - Verden er stor, skutene er raske.
- Drikk. - Jeg vil ikke ha noe.
Jeg bryr meg ikke. Drikk.
Drikk opp.
- Du er jernfødt og har hatt det tøft. - Tøft?
Jeg er lei av å se deg krype som en slått hund.
Drikk opp ølen, for pokker.
Hør på meg. Jeg trenger deg, den ekte Theon Greyjoy. Ikke dette.
Kan du finne ham for meg? Drikk.
Du rømte, hører du? Du kom deg unna for godt.
- Vi skal gi deg oppreisning. - Det ville innebære min død.
Drit i oppreisningen. Vi hevner oss. Drikk!
Hør på meg.
Om du er så nedbrutt at du ikke kan heles, finn en kniv.
Gjør slutt på det. Men om du blir, Theon, så trenger jeg deg.
Vi seiler til Meereen og inngår en allianse med dragedronningen.
Vi skal ta tilbake Iron Islands.
Er du med meg?
Er du virkelig med meg?
Siden det er min siste natt på land på lenge, skal jeg knulle henne.
Stannis slo leir her på vei til Winterfell.
Er det bra?
Han var Westeros' mest erfarne hærfører.
Han valgte stedet av en grunn.
Fjellet beskytter oss, og det er vann til hestene.
Jeg blir ikke her lenge. Det kan komme en storm snart.
Snøen beseiret Stannis like mye som Boltonene.
Vi må marsjere mot Winterfell mens vi kan.
2000 fra villfolket, 200 Hornwooder, 143 Maziner.
- 62 Mormonter. - Det er ikke hva vi håpet på.
Men vi har en sjanse om vi er forsiktige og smarte.
Helvete!
Er han din mest pålitelige rådgiver-
- fordi han sikret 62 menn fra en tiåring?
Uten ser Davos hadde jeg ikke vært her, og han tjente Stannis lenge.
Stannis som tapte ved Blackwater, drepte broren sin og mangler hode.
- Vi trenger flere menn. - Vi har ikke tid.
- Om vi drar til Castle Cerwyn... - Vi kjemper med denne hæren.
Hvem faen er du?
Jeg var soldat en gang.
De overordnede syns jeg var modig, men det var jeg ikke.
Jeg rømte aldri fra en kamp.
Jeg var redd vennene mine skulle se redselen.
Jeg var en feiging som fulgte enhver ordre.
Brenn byen. Greit. Jeg er en brannstifter.
Stjel bondens avling. Jeg er en tyv.
Drep guttene så de ikke kjemper mot oss. Jeg er en drapsmann.
Jeg husker en kvinne som skrek og kalte oss dyr-
- da vi dro sønnen hennes fra hytta deres.
Men vi var ikke dyr. Dyr oppfører seg naturlig.
Vi var unaturlige.
Jeg skar over guttens strupe selv, mens moren skrek.
Den natten skammet jeg meg virkelig.
Jeg skammet meg så mye at jeg ikke kunne spise eller sove.
Jeg stirret bare på himmelen og hørte moren skrike sønnens navn.
Jeg hører hennes skrik for alltid.
Jeg kan aldri endre det, men jeg kan spre litt godhet i verden.
Det er alt vi kan gjøre.
Det er aldri for sent å slutte å stjele og drepe-
- og begynne å hjelpe folk. Det er aldri for sent å komme tilbake.
Det handler ikke om at gudene skal besvare bønnene.
Det handler ikke om gudene, men om dere.
Dere må lære å besvare deres egne bønner.
Måtte de sju bevare dere.
Hva kan vi bistå med?
- Hva gjør dere her? - Snakker om livet.
- Dere? - Beskytter folket.
Takk for beskyttelsen. Hvem beskytter dere oss mot?
- Har dere hester? - Ingen hester.
- Ikke noe gull eller stål. - Mat, da?
- Man blir sulten av å beskytte folk. - Det gjør man nok.
Dere kan spise med oss, men vi er mange sultne her.
Ta vare på dere selv. Natten er mørk og full av farer.
- "Måtte de sju bevare dere." - Jeg er prest. Hva skulle jeg sagt?
De tror ikke på de sju. De følger Den røde guden.
Alle er velkommen her. Vi har ikke noe de vil ha.
Jo, du har mat og stål, selv om du sa nei. Og kvinner.
Hva vil du gjøre? Slåss mot dem? Drepe dem?
Det blir deg mot alle. Ingen her kan kjempe.
- Du kan. - Jeg er ferdig med det.
- Selv om du beskytter deg selv? - Vold er en sykdom.
En sykdom helbredes ikke ved å spre den til flere.
Den helbredes ikke ved å dø heller.
Du har jobbet nok. Kom og få deg litt mat.
Det blir en kald natt. Vi trenger ved til bålet.
Jeg sparer litt suppe til deg. Kanskje det er noe øl også.
Han pleier ikke lyve, han sier de jernfødte er i Slaver's Bay.
Jeg nærmer meg ikke dem.
- Du er fra Westeros. - Hva bryr det deg?
- Jeg vil reise hjem. - Du? Du har ikke råd.
- Hvor stjal du dette? - Hva raker det deg?
Vi drar om to dager. Du får en hengekøye på dekksplass.
Jeg vil ha en lugar. Vi reiser ved daggry.
Vi ses ved soloppgang.
Søte jente.