SOSTŲ KARAI ŠEŠTO SEZONO DEVINTA SERIJA
Nepaisant pirmo įspūdžio, miestas išgyvena pakylimą.
Galbūt mums reikėtų slėptis.
Miestas išgyvena pakylimą?
Merenas - stiprus.
Prekyba ir vėl gyvuoja.
Žmonės palaiko jus.
Žinoma, ne visi žmonės.
Istorijoje dar jokio valdovo nėra palaikę visi žmonės.
Tačiau Mereno atgimimas yra šių neramumų priežastis.
Šeimininkai negali leisti Merenui klestėti.
Nes jei Merenas klestės ir taps miestu be vergovės,
miestu be šeimininkų,
tai tik įrodys, kad šeimininkai niekam nereikalingi.
Gerai.
Pradėsime?
Turime planą?
Nukryžiuosiu Šeimininkus.
Padegsiu jų laivyną,
išžudysiu visus jų karius
ir sugriausiu jų miestą iki pamatų.
Toks yra mano planas.
Nepritari?
Kartą man sakei, jog žinai, koks buvo tavo tėvas.
Ar žinai, ką jis planavo padaryti Karaliaus Uostui,
kai Lanisterių armija atžygiavo prie miesto vartų?
Turbūt ne.
Jis tą papasakojo mano broliui, o Džeimis papasakojo man.
Jis buvo paslėpęs laukinės ugnies atsargas po Raudonąja Pilimi,
Gildijos namais, Beiloro Septa,
didžiaisiais miesto keliais.
Jis būtų sudeginęs visus gyventojus.
Ir ištikimus, ir išdavikus.
Visus vyrus, moteris ir vaikus.
Dėl to Džeimis jį nužudė.
Dabar visai kitokia situacija.
Kalbate apie miestų naikinimą.
Tai lygiai tas pats.
Norėčiau pasiūlyti alternatyvų kelią.
Kartą jau siūliau jums taiką.
Jei nebūtumėte tokia arogantiška,
būtumėte galėjusi grįžti į savo tėvynę su visu laivynu.
Vietoj to, Vergų Įlanką paliksite basomis
kaip karalienė elgeta, kuria ir esate.
Esame čia tam, kad aptartume kapituliavimo sąlygas,
o ne įžeidinėtume vienas kitą.
Sąlygos paprastos.
Jūs ir jūsų svetimšaliai draugai paliksite Didžiąją Piramidę
ir Mereno miestą.
Nesuteptieji, kuriuos pavogėte iš Kraznio mo Naklozo
vėl bus parduodami daugiausiai siūlančiam.
Vertėja, kurią pavogėte iš Kraznio mo Naklozo
bus parduodama daugiausiai siūlančiam.
Drakonai esantys po Didžiąja Piramide bus paskersti.
Akivaizdu, kad nesusikalbame.
Esame čia tam, kad aptartume jūsų pasidavimo sąlygas, ne mano.
Numanau, kad sunku
įprasti prie naujos realybės.
Jūsų karaliavimas - baigtas.
Mano karaliavimas tik prasidėjo.
Drakari.
Jūs turite pasirinkimą:
kovokite ir mirkite už šeimininkus, kurie niekada nekovotų ir nemirtų už jus
arba grįžkite namo pas savo šeimas.
Dėkojame už armadą.
Mūsų karalienė mėgsta laivus.
Kai kalbėjome paskutinį kartą, sudarėme sutartį.
Jūs jos nesilaikėte.
Paskelbėte mums karą.
Nors mūsų karalienė yra linkusi atleisti,
to atleisti negalima.
Mūsų karalienė reikalauja vieno jūsų mirties už jūsų nusikaltimus.
Kitų žmonių mirtis visada atrodo abstrakčiai, ar ne?
Jis. Jis turėtų mirti.
- Taip, jis. - Jis ne mūsiškis.
Jis svetimšalis. Jis žemos kilmės.
Jis už mus nekalba.
Prašau.
Papasakok savo žmonėms, kas čia nutiko.
Pasakyk, kad išgyvenai Jos Didenybės malonės dėka.
Kai pagalvos apie kerštą
arba sumanys sugrąžinti vergų miestams jų šlovę,
primink jiems, kas nutiko,
kai Daneiris Stormborn ir jos drakonai atkeliavo į Mereną.
Tau nebūtina čia būti.
Būtina.
Mano mylimoji žmona.
Labai tavęs pasiilgau.
Dėkoju, kad saugiai sugrąžinai ledi Bolton.
Dabar nulipk nuo arklio ir klaupkis priešais mane,
liepk savo armijai pasiduoti ir paskelbk mane tikruoju Vinterfelo lordu
bei Šiaurės Sergėtoju.
Atleisiu tau už tai, kad dezertyravai iš Nakties Sargybos.
Atleisiu išdavikams lordams už mano giminės išdavimą.
Nagi, pavainiki,
tu neturi tiek vyrų, neturi tiek arklių
ir neturi Vinterfelo.
Kam vesti tas varganas sielas į skerdyklą?
Kova nebūtina.
Nulipk nuo savo arklio ir priklaupk.
Aš gailestingas žmogus.
Tu teisus.
Kova nebūtina.
Tūkstančiams vyrų nereikia mirti.
Tik vienam iš mūsų.
Užbaikime tai senuoju būdu.
Tu priešais mane.
Vis girdžiu pasakojimus apie tave, pavainiki.
Žmonės Šiaurėje apie tave kalba
kaip apie geriausią visų laikų kardo meistrą.
Galbūt tikrai esi toks geras.
Galbūt ne.
Nežinau, ar įveikčiau tave.
Tačiau žinau, kad mano armija įveiks tavąją.
Turiu 6 tūkst. vyrų.
Tu turi, kiek? Pusę tiek?
Gal net mažiau?
Taip, žinai skaičių.
Bet ar tavo vyrai norės kovoti už tave,
kai išgirs, kad tu nekovotum už juos?
Jis talentingas. Labai.
Pasakyk man, ar leisi savo mažajam broliui mirti,
nes esi pernelyg išdidi pasiduoti?
Iš kur mums žinoti, kad turi jį?
Jei norite jį išgelbėti...
Rytoj mirsi, lorde Boltonai.
Gerai išsimiegok.
Tavo sesuo puiki moteris.
Nesulaukiu kada ji grįš į mano lovą.
O jūs - puikiai atrodantys vyrai.
Mano šunys nekantrauja su jumis susitikti.
Nemaitinau jų septynias dienas.
Jie išbadėję.
Įdomu, ką griebs pirmiausia.
Jūsų akis?
Jūsų kiaušus?
Greitai išsiaiškinsime.
Susitiksime ryte, pavainiki.
Jei būtų protingas,
liktų Vinterfelo viduje ir lauktų mūsų puolimo.
Jis taip nesielgs. Jis žino, kad Šiaurė stebi.
Jei kitos giminės pajaus jo silpnybę,
liausis jo bijoję.
Jis negali to leisti. Baimė yra jo galia.
Ir jo silpnybė. Jo vyrai nenori kovoti už jį.
Jie priversti tą daryti. Jei jie pajaus, kad situacija keičiasi...
Mane neramina ne jo vyrai,
o jo arkliai.
Žinau, ką šarvuoti riteriai gali mums padaryti.
Judu su Staniu pjovėt mus kaip myžalai per sniegą.
Kasame apkasus aplink savo flangą.
Jie negalės priešais mus atlikti šoninio manevro, kaip tą prieš jus padarė Stanis.
Puolimas iš šonų.
Negalės mums smogti iš kraštų.
Gerai.
Svarbu, kad jie pultų mus.
Jie turi žmonių, mums reikia kantrybės.
Jei leisime jam pulti mūsų centrą, jis lįs giliau.
Tada apsupsime jį iš trijų pusių.
Tikrai manei, kad tas šūdžius kovos prieš tave dvikovoje?
Ne.
Tačiau norėjau jį supykdyti.
Norėjau, kad pultų mus visa jėga.
Turėtume išsimiegoti.
Pailsėk, Džonai Snou. Rytoj mums reikės tavęs visu pajėgumu.
Susipažinai su priešu,
sudarei mūšio planus.
Taip, nors neaišku ko jie verti.
Tu ir tavo patarėjai turėjo progą susipažinti su juo kartą pasikalbėję,
o dabar sėdite ir kuriate planus
kaip įveikti žmogų, kurio nepažįstate.
Aš gyvenau su juo.
Žinau, kaip veikia jo protas.
Žinau, kaip jis mėgsta skriausti žmones.
Ar nors pagalvojai apie tai, kad aš galiu padėti?
Tu teisi.
Manai, kad jis įklius į tavo spąstus.
Neįklius. Jis pats juos spendžia.
- Jis pernelyg pasitiki savimi. - Jis apgaudinėja žmones.
Jis tą sugeba geriau nei tu. Darė tą visą gyvenimą.
O ką aš visą gyvenimą dariau? Žaidžiau su šluotomis?
Už Sienos kovojau su blogesniais nei Ramzis Boltonas.
Gyniau Sieną nuo blogesnių nei Ramzis Boltonas.
Tu jo nepažįsti.
Gerai, sakyk man.
Ką mums daryti? Kaip atgauti Rikoną?
Mes niekada jo neatgausime.
Rikonas yra Nedo Starko sūnus,
dėl to yra pavojingesnis Ramziui
nei tu pavainikis, ar aš mergina.
Kol jis bus gyvas, Ramzio teisės į Vinterfelą bus ginčytinos,
o tai reiškia, kad jis ilgai negyvens.
Negaliu tiesiog nurašyti mūsų brolio.
Paklausyk manęs, prašau. Jis nori, kad padarytum klaidą.
Žinoma, kad nori. Ką turėčiau daryti kitaip?
Nežinau. Apie karą nieko nežinau.
Tiesiog nedaryk to, ką jis nori, kad darytum.
Taip, geras patarimas.
Manai, kad tai akivaizdu?
Šiek tiek.
Jei būtum paprašęs mano patarimo ankščiau,
būčiau patarusi tau nepulti Vinterfelo,
kol neturėsime didesnių pajėgų, o gal tai irgi akivaizdu?
O kada mes turėsime didesnes pajėgas?
Kalbėjomės su visomis giminėmis, kurios sutiko mus priimti.
Blekfišas negali mums padėti.
Mums pasisekė, kad išvis turime tiek vyrų.
- Jų neužtenka. - Ne, neužtenka. Tačiau turime tik tiek.
Kovos buvo laimėtos ir su mažesniais šansais.
Jei Ramzis laimės,
aš ten gyva negrįšiu.
Supratai?
Daugiau niekada jam neleisiu tavęs liesti.
Apsaugosiu tave, pažadu.
Niekas negali manęs apsaugoti.
Niekas nieko negali apsaugoti.
Manai, kad yra vilties?
Niekada nemačiau kaip tie Boltonų šūdžiai kovoja.
O jie niekada nematė kaip kovoja laisvieji žmonės,
todėl, taip, vilties yra.
Nori atkeršyti už savo karalių, ar ne?
Stanį įveikė ne Boltonai.
Tą padarė pats Stanis.
Aš jį mylėjau.
Jis pakėlė mane ir padarė iš manęs žmogų.
Tačiau jo galvoje buvo demonai, kurie jam šnibždėdavo bjaurius dalykus.
- Matei tuos demonus? - Ką?
Ne, kalbu perkeltine prasme.
Jokių demonų nebuvo.
Tu mylėjai tą šūdžių Stanį,
o aš mylėjau žmogų, kurį jis sudegino.
Menco galvoje nebuvo jokių demonų.
Jis nedegino žmonių ir neklausė jokių raudonų raganų.
Aš juo tikėjau.
Maniau, kad būtent jis mus ves per Ilgąją Naktį.
Tačiau klydau, visai kaip tu.
Galbūt tai buvo mūsų klaida. Tikėjimas karaliais.
Džonas Snou - ne karalius.
Ne, ne karalius.
Man reikia išgerti, kad prieš kovą galėčiau išsimiegoti.
Norėsi?
Turiu ąsotį perrauginto ožkos pieno,
kuris stipresnis už bet kokį vynuogių vandenį,
kurį, jūs pietiečiai, taip mėgstate čiulpti.
Ne, dėkui. Skamba skaniai,
tačiau man reikia blaivios galvos.
Naktį prieš kovą nesugebu užmigti.
Tai ką visą naktį darai?
Vaikštau.
Galvoju ir vaikštau.
Galvoju ir vaikštau tol, kol esu taip toli nuo stovyklos,
kad niekas negali girdėti kaip iš baimės dedu į kelnes.
Smagaus šikimo.
Miledi.
Jūsų nebuvo karo taryboj.
Aš nesu karė.
Patarimų turėsite?
Nepralaimėk.
Jei pralaimėsiu, jei žūsiu...
Neprikelk manęs.
Teks pasistengti.
Įsakau tau manęs neprikelti.
Aš nesu tavo tarnė, Džonai Snou.
Esi mano stovykloje. Aš esu vadas.
Aš tarnauju Šviesos Valdovui.
Darau tai, ką jis įsako.
Iš kur žinai, ką jis įsako?
Interpretuoju jo ženklus
kaip tik sugebu.
Jei Valdovas nenorėjo, kad tave prikelčiau,
kaip tada tave prikėliau?
Neturiu jokios galios.
Tik tai, ką jis man duoda ir jis man davė tave.
Kodėl?
Nežinau.
Galbūt jam tavęs reikėjo tik šiai mažai jo plano daliai ir niekam kitam.
Galbūt jis prikėlė tave, kad mirtum ir vėl.
Koks dievas taip elgtųsi?
Toks, kokį turime.
Paskutinį kartą matėmės Vinterfele, taip?
Juokeisi iš mano ūgio, jei gerai pamenu.
Visi pokštaujantys apie nykštuko ūgį
visada mano, kad yra vieninteliai žmonės, kurie sugalvojo papokštauti apie nykštuko ūgį.
"Aukštakilmis", "tavo padėties žmogus",
"žmogus į kurį reiktų lygiuotis".
Visados tie patys penki ar šeši pokštai.
- Tai buvo labai seniai. - Tiesa.
Kaip nuo tada tau sekėsi?
Matau, kad nelabai gerai.
Nemanau, kad būtum nužudęs Starkų berniukus,
jei viskas būtų sekęsi gerai.
Aš nežudžiau Starkų berniukų.
Tačiau padariau dalykų, kurie buvo tokie patys blogi ar net blogesni.
Ir jis už tai sumokėjo.
Nepanašu.
Jis vis dar gyvas.
Aš tikras, kad tau buvo sudėtinga.
Augti Vinterfele.
Niekada pilnai nesuvokei, kas esi.
Tačiau juk mes visi gyvename sudėtingus gyvenimus, ar ne?
Atgabenote mums šimtą Geležinio Laivyno laivų
ir vyrų, kurie juos plukdytų.
Kaip suprantu, mainais norite, kad palaikyčiau
jūsų pretenzijas į Geležinių Salų sostą.
Ne mano pretenzijas. Jos.
O kas tau negerai?
Aš netinkamas valdymui.
Galime sutikti bent jau dėl to.
Ar Geležinės Salos kada nors turėjo karalienę?
Neturėjo, kaip ir Vesterosas.
Mūsų dėdė Juronas grįžo namo po ilgos pertraukos.
Jis nužudė mūsų tėvą ir atėmė Druskos Sostą iš Jaros.
Būtų nužudęs ir mus, jei būtume pasilikę.
Lordas Tyrionas man sako, kad jūsų tėvas buvo siaubingas karalius.
Mudvi turim šį tą bendro.
Tiesa.
Ir abu jie buvo nužudyti uzurpatoriaus.
Ar jų laivų užteks?
Su buvusių Šeimininkų laivynu, galbūt.
Vos.
Geležiniame Laivyne yra daugiau nei šimtas laivų.
Yra, ir Juronas jų stato daugiau.
Jis pasiūlys juos jums.
Kodėl neturėčiau jo palaukti?
Jis atgabena ne tik Geležinį Laivyną.
Jis dar nori jums duoti...
Savo didelį pimpalą. Rodos sakė taip.
Juronas dar siūlo ir santuoką.
Vieno be kito negausite.
Kaip suprantu, tavo pasiūlymas santuokos nereikalauja?
Niekada nereikalauju, tačiau esu pasiruošusi bet kam.
Jis nužudė mūsų tėvą ir būtų nužudęs mus.
Jis nužudys ir jus, kai tik turės tai, ko nori.
Septynias Karalystes.
Viską.
O jūs nenorite Septynių Karalysčių?
Jūsų protėviai įveikė mūsiškius ir perėmė Geležines Salas.
Norime jas atgauti.
Ir viskas?
Norėtumėme, kad padėtumėte mums nužudyti vieną kitą dėdę,
kuris mano, kad moterys netinkamos valdyti.
Suprantama.
Kas, jei visi pradės reikalauti savo nepriklausomybės?
Ji ne reikalauja, ji prašo.
Kiti irgi gali prašyti.
Mūsų visų tėvai buvo siaubingi žmonės.
Jie pasaulį paliko blogesnį nei jį rado.
Mes to nedarysime.
Mes pasaulį paliksime geresnį nei jį radome.
Palaikysite mano, kaip karalienės, pretenzijas į Septynias Karalystes
ir gerbsite Septynių Karalysčių vientisumą.
Daugiau jokių plėšimų, vagysčių ar prievartavimų.
Bet toks mūsų gyvenimo būdas.
Jau nebe.
Tau patinka žaidimai, mažyli?
Pažaiskime.
Bėk pas savo brolį.
Kuo greičiau pas jį nubėgsi,
tuo greičiau jį vėl pamatysi.
Ir viskas.
Toks žaidimas.
Lengva.
Pasiruošęs?
Bėk.
Ne, tu turi bėgti, pameni?
Tokios yra taisyklės.
Nereikia.
Pasiruoškite puolimui.
- Įtempti! - Įtempti!
Įtempti!
Paleist!
Pirmyn! Paskui savo vadą!
Bėkite ir kovokite!
Pasiruošti!
- Įtempti! - Įtempti!
- Paleisti! - Paleisti!
Dabar.
Kavalerija, į puolimą!
- Pasiruošti! - Pasiruošti!
- Įtempti! - Įtempti!
Taip tik nužudytume savo vyrus. Nešaukite.
- Paleisti! - Paleisti!
Pranešk...
Ne!
Paleisti!
- Paleisti! - Paleisti!
Iš mūsų čia jokios naudos.
Paskui mane!
Metas. Pirmyn.
- Kam priklauso Šiaurė? - Mums!
Parodykite man!
Pirmyn!
Su manimi, vyrai! Pralaužkite jų rikiuotę!
Padėkite man!
- Tormundai! - Patraukite jį!
Pirmyn.
Iš abiejų pusių!
Atsitraukite!
Velniop, eime!
Keliausime namo!
Atidarykite vartus!
- Jų armijos nebėra. - Mūsų armijos irgi nebėra.
Mes turime Vinterfelą.
Jie neturi užtektinai vyrų apgulčiai. Mums reikia tik laukti.
Šauliai!
Prie sienos!
Patarei viską išsiaiškinti dvikovoje, ar ne?
Aš persigalvojau.
Manau, kad tai puiki mintis.
Palaidosime mano brolį kriptoje, šalia mano tėvo.
Džonai.
Kur jis?
Sansa.
Sveika, Sansa.
Dabar laikysite mane čia?
Ne.
Mūsų laikas kartu greitai baigsis.
Viskas gerai.
Negali manęs nužudyti.
Aš dabar esu dalis tavęs.
Tavo žodžiai išnyks.
Tavo giminė išnyks.
Tavo pavardė išnyks.
Visi prisiminimai apie tave išnyks.
Mano šunys niekada manęs nelies.
Nemaitinai jų septynias dienas.
Pats sakei.
Jie ištikimi padarai.
Buvo ištikimi.
Dabar jie išbadėję.
Sėst.
Pasitrauk.
Sėst!
www.FiLMAi.in Tekstą vertė maškėbmw