SOSTŲ KARAI ŠEŠTO SEZONO DEŠIMTA SERIJA PASKUTINĖ ŠIO SEZONO SERIJA
Jūsų Didenybe.
Teismas greitai prasidės.
Kur mano pinigai?
Vėliau. Eik.
Didysis Meisteri.
Sere Lorai Taireli.
Ar esate pasiruošęs stoti į teismą
bei išpažinti savo kaltę arba nekaltumą priešais Septynetą?
Teismo nereikės.
Prisipažįstu priešais Septynetą
ir laisvai prisipažįstu savo nusikaltimus.
Kuriuos nusikaltimus pripažįstate?
Visus.
Miegojau su kitais vyrais,
kartu ir su išdaviku Renliu Barateonu.
Susitepiau priešais dievus.
Esu kaltas dėl ištvirkavimo...
Nesąžiningumo,
pasileidimo
ir arogancijos.
Dabar tą suprantu.
Nusižeminu priešais Septynetą
ir sutiksiu su bet kokia bausme, kuri dievams pasirodys teisinga.
Dievų bausmė yra žiauri,
tačiau teisinga.
Karys baudžia tuos, kurie mano esą
nepasiekiami teisingumo.
Tačiau Motina rodo gailestį tiems,
kurie klaupiasi priešais ją.
Prisiimu visišką atsakomybę už savo nuodėmes
ir taip nusimetu savo troškimų naštą.
Vienintelis likęs mano noras,
tai paskirti savo gyvenimą Septynetui.
Kad būčiau gyvas jų malonės pavyzdys kitiems.
Ar supranti,
ką tai reiškia?
Suprantu.
Atsisakysiu Tairelių pavardės
ir visų privalumų, kuriuos ji tiekia.
Atsisakysiu savo lordo titulo ir pretenzijų į Haigardeną.
Niekada nevesiu
ir niekada neturėsiu vaikų.
Broli Lorai...
Prašau jūsų paskirti savo gyvenimą septyniems dievams.
Ar kovosi, kad gintum savo tikėjimą
nuo eretikų ir apostatų?
Kovosiu.
Ne, aš negaliu jiems leisti...
Jį išgelbės tik tikėjimas, tėve.
Gerai.
Aš pasiruošęs.
Turiu eiti.
Vėluoju į teismą.
Jūs jį sužalojote.
Buvote man pažadėjęs.
Ir laikiausi pažado.
Kai tik karalienės motinos teismas bus baigtas,
brolis Loras galės laisvai eiti.
O kur yra karalienė motina?
Ji taip ir neišėjo iš Raudonosios Pilies.
Panašu, kad karalienė motina nenori dalyvauti savo pačios teisme.
Eikite į Raudonąją Pilį ir parodykite jai kur reikia eiti.
Pakvieskite kitus.
Kur karalius?
Bijau, kad ne čia.
Ką tai reiškia?
Man buvo pasakyta, kad...
Galiu nuveikti svarbesnių darbų per savo laisvą laiką
nei švaistyti jį...
Prašau, Didysis Meisteri. Nelinkiu jums blogo.
Prašau, atleiskite man, jei galite.
Mane tai skaudina, milorde.
Kad ir kokių blogybių pridarėte, nenusipelnėte
mirti tokioje šaltoje, tamsioje vietoje.
Tačiau kartais prieš pradedant eiti nauju keliu
reikia pamiršti senąjį.
Kuo ilgiau lauksi, tuo blogiau tau bus.
Ką tu darai?
Kažkas negerai.
Nėra ko bijoti, Jūsų Didenybe.
Teismas netrukus prasidės.
Sersi nėra čia. Tomeno nėra čia.
Kaip manote, kodėl jų čia nėra?
Jei teisiamosios čia nebus,
ji vis tiek bus teisiama.
Negalime išvengti dievų teisingumo...
Pamirškite tuos dievus, po galais, ir paklausykite, ką jums sakau.
Sersi supranta savo nebuvimo pasekmes,
tačiau jos vis tiek nėra,
o tai reiškia, kad ji neketina išvengti tų pasekmių.
Teismas gali palaukti. Turime išeiti.
Visi tuoj pat turime išeiti.
Lorai.
Būk su manimi.
Praleiskite mane. Praleiskite mane.
Pasitraukite iš kelio.
Praleiskite mus.
Prisipažink.
- Ne. - Prisipažink.
Pripažink, jausmas buvo geras.
Mušti mane, marinti mane iš bado,
gąsdinti mane, žeminti mane.
Darei tą ne dėl to, kad tau rūpi mano nuodėmių išpirkimas.
Darei tą dėl to, kad tau tai buvo malonu.
Aš suprantu.
Aš irgi darau tai, kas man malonu.
Geriu, nes tai malonu.
Nužudžiau savo vyrą, nes jo atsikratymas buvo malonus.
Dulkinu savo brolį, nes man malonu jausti jį savyje.
Meluoju apie jo dulkinimą,
nes man malonu saugoti mūsų sūnų nuo neapykantos kupinų veidmainių.
Nužudžiau jūsų Didįjį Žvirblį...
Ir visus jo mažuosius žvirbliukus,
visus jo septonus ir septas,
visus jo šlykščius karius,
nes man buvo malonu stebėti kaip jie dega.
Buvo malonu įsivaizduoti jų šoką ir skausmą.
Dar niekas man nėra sukėlę tiek džiaugsmo.
Netgi prisipažinimas malonus tam tikromis aplinkybėmis.
Visados buvai tyli.
Sakiau, kad prieš mirtį mano veidas bus paskutinis tavo matytas dalykas.
Pameni?
Gerai.
Man džiugu tave matyti.
Aš pasiruošusi susitikti su dievais.
Ką?
Dabar?
Šiandien?
Šiandien tu nemirsi.
Dar kurį laiką nemirsi.
Sere Gregorai.
Čia seras Gregoras Klegeinas.
Jis irgi tylus.
Tavo dievai apleido tave.
Dabar jis tavo dievas.
Ne.
Gėda.
Apgailestauju, Jūsų Didenybe.
Labai apgailestauju.
Už Lanisterių giminę!
Išgirskite mano riaumojimą!
Už Frėjų giminę!
Mes kovojame kartu!
Linkiu kovoti kartu per amžius
ir būti gerais draugais iki paskutinės mūsų dienos.
O kai suvarysime kardus į savo priešų širdis,
ištarsime savo sąjungos žodžius:
"Frėjai ir Lanisteriai
siunčia linkėjimus."
Tau net nereikia nieko daryti, ar ne?
Tiesiog sėdi čia, turtingas mėsos gabalas
ir visos paukštelės skrenda pas tave.
- Gali ją pasilikti. - Ji manęs nenori.
Ji nori, kad sukištum į ją savo auksinius pirštus.
Tos dvi stebi tave.
Jos stebi tave, šūdžiau.
Ne mano skonio.
Plaukai nepakankamai šviesūs?
Damos, ar pažįstate serą Broną iš Juodųjų Vandenų,
Juodosios Įlankos kovos didvyrį?
- Prašau. - Galbūt aš neturiu nuotaikos.
Velniop.
Nebūtina mane vadinti seru vien dėl to, kad esu įšventintas riteris.
Viskas baigėsi neblogai.
Tavo tėvas būtų pamalonintas.
Neabejoju.
Edmuras grįžo į kamerą.
Negaliu žudyti savo žento. Tai būtų neteisinga.
Užtrauktų šeimai prastą vardą.
Tai didysis Blekfišas buvo nužudytas pėstininkų, ką?
Visi jį vadino legendiniu kariu.
Ar pats kovojote, lorde Frėjau?
Aš tam jau kiek per senas.
Ne, jaunystėje.
Kovos tikslas -
įveikti savo priešus, ar ne?
Aš savuosius įveikiau.
Riveranas Talių šeimai priklausė tūkstantį metų.
Dabar jis mano.
Kaip tai pavadintum?
Pergale.
Taip, jūs didis užkariautojas.
Pirmyn, tyčiokis, berniuk. Manai, kad aš prieštarauju?
Taliai iš manęs tyčiojosi daug metų.
Starkai irgi iš manęs tyčiojosi.
Kur jie dabar?
Kalbi apie karą taip tarsi būtum ekspertas,
tačiau vienintelė kova, kurioje tave prisimenu buvo ta,
kai tave sugavo Robas Starkas, jaunasis vilkas.
Tačiau tai nesvarbu.
Mudu dabar sėdime čia. Du karalžudžiai.
Mes žinome kaip jie mėgsta pataikauti mums prieš akis
ir tyčiotis mums už nugarų.
Tačiau mums vienodai, ar ne?
Baimė yra nuostabus dalykas.
Tačiau jie bijo ne Frėjų.
Jie bijo Lanisterių.
Mes jums davėme Riverlandą tam, kad jį išlaikytumėte.
Jei mums teks joti į šiaurę ir atiminėti jį
kiekvieną kartą jums jį praradus,
kam jūs iš viso mums reikalingi?
Parodyk man.
Jūsų Didenybe, nereikia...
Parodyk man.
Ką planuojate karaliaus laidotuvėms?
Kadangi Beiloro septoje laidotuvės nebegalimos,
galbūt ceremoniją perkelti į sosto kambarį?
Jis turėtų būti su savo seneliu,
savo broliu ir seserimi.
Sudegink jį
ir palaidok jo pelenus ten, kur ankščiau stovėjo septa.
Sveiki.
Nuo Lordo Vado Snou iš Juodosios Pilies.
Aš...
Būsiu naujas meisteris.
Pagal mūsų įrašus,
Lordas Vadas yra Džora Mormontas.
Jis mirė.
Negavome jokių žinių apie tai iš Juodosios Pilies meisterio.
Meisteris Eimonas susirgo po rinkimų.
Jis mirė.
Todėl aš esu čia.
Tai neįprasta.
Taip, spėju, kad gyvenimas yra neįprastas.
Arkmeisteris aptars šią neįprastą situaciją su jumis.
Iki tol galite naudotis biblioteka.
Paskui mane.
Jokių moterų ar vaikų.
Kai vykdavo šventės,
mūsų šeima sėdėdavo čia,
o aš sėdėdavau ten.
Galėjo būti ir blogiau, Džonai Snou.
Tu bent jau turėjai šeimą.
Turėjai švenčių.
Taip, tu teisi. Man pasisekė labiau nei daugeliui.
Kas tai?
Pasakyk jam.
Pasakyk jam, kam jis priklausė.
Princesei Širen.
Pasakyk jam, ką jai padarei.
Pasakyk jam!
Sudeginome ją ant laužo.
Kodėl?
Armija buvo įstrigusi. Arkliai pradėjo mirti.
- Tai buvo vienintelė išeitis. - Sudeginai mergaitę gyvą!
Darau tik tai, ką man įsako Valdovas.
Jei jis tau įsako deginti vaikus, tai tavo Valdovas blogio įsikūnijimas.
Stovime čia tik jo dėka.
Džonas Snou yra gyvas tik jo dėka.
Mylėjau tą mergaitę kaip savo dukrą.
Ji buvo gera, miela. Ir tu ją nužudei!
Kaip ir jos tėvas.
Kaip ir jos motina.
Jos šeima žinojo, kad tai vienintelė išeitis.
Kokia išeitis?
Jie vis tiek visi mirė.
Visiems aiškinai, kad Stanis yra išrinktasis.
Privertei jį patį tuo patikėti ir visus juos apkvailinai.
- Tu melavai. - Aš nemelavau.
Aš klydau.
Taip, tu klydai.
Kiek žmonių mirė, nes tu klydai?
Prašau įvykdyti šiai moteriai mirties bausmę už žmogžudystę.
Ji prisipažino dėl nusikaltimo.
Ar gali kaip nors pasiteisinti?
Daug metų buvau pasiruošusi mirti.
Jei Valdovas baigė su manimi, tebūnie, tačiau jis nebaigė.
Matei Nakties Karalių, Džonai Snou.
Žinai, kad mūsų dar laukia didis karas.
Žinai, kad greitai mus užpuls numirėlių armija.
Ir žinai, kad galiu padėti tau laimėti šį karą.
Išjok į pietus šiandien.
Jei grįši į Šiaurę,
liepsiu tave pakarti už žmogžudystę.
Jei kada nors grįši čionai,
pats tave nukirsdinsiu.
Tau ruošiamas lordų kambarys.
Mamos ir tėvo kambarys?
Tu turėtum jame apsigyventi.
Aš nesu Starkas.
Man esi.
Tu Vinterfelo ledi.
Nusipelnei to. Stovime čia tik tavo dėka.
Kova buvo pralaimėta, kol neatjojo Slėnio Riteriai.
Jie atjojo tavo dėka.
Sakei man, kad lordas Beilišas pardavė tave Boltonams.
- Pardavė. - Ir tu juo pasitiki?
Tik kvailys pasitikėtų Mažapirščiu.
Man derėjo tau papasakoti apie jį,
apie Slėnio riterius.
Atleisk.
Turime pasitikėti vienas kitu.
Negalime kariauti tarp savęs.
Dabar turime daug priešų.
Džonai.
Iš Citadelės atskrido varnas.
Baltas varnas.
Atėjo žiemas.
Tėvas tą juk visada žadėjo, ar ne?
Kai paskutinį kartą į Dorną atvyko Tairelis,
jis buvo nužudytas.
100 raudonų skorpionų, ar ne?
Neturite ko mūsų bijoti, ledi Olena.
Jūs nužudote savo princą
ir tikitės, kad pasitikėsiu jumis?
Pakvietėme jus į Dorną, nes mums reikia jūsų pagalbos.
Jūs atvykote į Dorną, nes jums reikia mūsų pagalbos.
Kuo tu vardu?
Barbara?
Obara.
Obara. Atrodai kaip piktas berniukas.
Neaiškink ko man reikia.
Atleiskite mano seseriai. Tai, ko jai trūksta diplomatijoje, ji kompensuoja...
Tylėk, brangioji. Tu ką nors pasakysi?
Ne? Gerai.
Leiskite kalbėti suaugusioms moterims.
Lanisteriai paskelbė karą Tairelių giminei.
Jie paskelbė karą Dornui.
Turime būti sąjungininkai, jei norime išgyventi.
Sersi iš manęs pavogė ateitį.
Ji nužudė mano sūnų.
Nužudė mano anūką.
Nužudė mano anūkę.
Aš dabar siekiu ne išgyvenimo.
Jūs visiškai teisi.
Pasirinkau ne tuos žodžius.
Siūlau ne išgyvenimą,
o jūsų širdies troškimus.
Ir kokie yra mano širdies troškimai?
Kerštas.
Teisingumas.
Ugnis ir kraujas.
Tavo laivai beveik paruošti.
Mačiau kaip jie dažo bures.
Bus įdomu pamatyti kaip Dotrakiai elgsis virš nuodingo vandens.
Tu su mumis neplauksi.
Nauja strategija?
Nori, kad Antrieji Sūnūs pultų iš vakarinės pakrantės?
Jei užimsime Kasterli Uolą,
Lanisteriai neturės kur bėgti, kai pulsi Karaliaus Uostą.
Tu nekeliausi į Vesterosą.
Liksi čia su Antraisiais Sūnumis.
Merene pagaliau įsigaliojo taika.
Palaikysi taiką, kol žmonės rinksis savo naują lyderį.
Dėjau ant Mereno.
Dėjau ant žmonių.
Tarnauju tau, ne jiems.
Pažadėjai man.
"Mano kardas tavo. Mano gyvybė tavo."
Tai mano įsakymas.
Jei norėsiu valdyti Vesterosą,
man reikės sudarinėti sąjungas.
Geriausias būdas sudaryti sąjunga yra santuoka.
Už ko tekėsi šįkart?
Nežinau. Galbūt už nieko.
Tačiau tau reikia išvilioti kilmingąsias gimines prie derybų stalo?
Tu karalienė ar masalas?
Negaliu vežtis meilužio į Vesterosą.
Karalius apie tai nė negalvotų.
Tai to tu nori? Būti mano meilužiu?
Aš nesu išdidus. Man vienodai koks išsikvėpinęs aristokratas
sėdi šalia tavęs sosto kambaryje.
Aš nenoriu karūnos. Noriu tavęs.
Aš myliu tave.
Ir mano dėka esi laiminga.
Juk žinai tą.
Pasiimk mane kartu. Leisk kovoti už tave.
Negaliu.
Nykštukas tau liepė taip pasielgti?
Niekas man nieko neliepia.
Protingas vyrukas. Negaliu ginčytis su jo logika.
Iš manęs tau ten jokios naudos.
Nepyk.
Aš nepykstu. Man prasideda savigaila.
Kas galėtų tave pakeisti?
Kas gali prilygti Daneiris Stormborn, Drakonų Motinai?
Turbūt daugybė moterų.
Tau bus palikti konkretūs nurodymai
dėl Mereno ir Drakonų Įlankos gerovės palaikymo.
Drakonų Įlankos?
Juk nebegalime vadinti jos Vergų Įlanka, ar ne?
Aš neabejoju, kad gausi tą sostą, kurio taip trokšti.
Tikiuosi, kad jis tau atneš džiaugsmo.
Man gaila Vesteroso lordų.
Jie nė nenutuokia, kas jų laukia.
Sudie, Dario Nahari.
Kokia buvo jo reakcija?
Ašarų nebuvo.
Žinau, kad tau sunku.
Atstūmei vyrą, kuris tave nuoširdžiai myli,
nes Septyniose Karalystėse jis būtų kliūtimi.
Jei tave tai paguos, žinok, kad būtent tokias aukas atlieka geras valdovas.
Nepaguos.
Ne, turbūt nepaguos.
Aš visiškai nemoku guosti.
Taip, tikrai nemoki.
Gerai. Kaip tau faktas, kad tai iš tikrųjų vyksta?
Turi armijų, turi laivų,
turi savo drakonus.
Viską, ko kada nors norėjai
nuo tada, kai buvai pakankamai suaugusi ko nors norėti,
tau tik reikia viską pasiimti.
Bijai?
Gerai.
Dabar esi didžiajame žaidime.
O didysis žaidimas yra siaubingas.
Nesėkmės nebijo tik
bepročiai, tokie kaip tavo tėvas.
Ar žinai, kas mane gąsdina?
Pasakiau sudie žmogui, kuris mane myli.
Žmogus, kuris maniau, kad man rūpi.
Ir nieko nepajutau.
Tik nekantravau viską greičiau užbaigti.
Jis nebuvo pirmasis tave mylėjęs žmogus
ir nebus paskutinis.
Ką gi. Tau visiškai nepavyko manęs paguosti.
Buvau cinikas
kiek tik save prisimenu.
Visi visados prašė manęs patikėti kuo nors...
Šeima, dievais, karaliais, savimi.
Mane tai dažnai gundė,
kol nepamačiau, kur tikėjimas veda žmones.
Todėl pasakiau tikėjimui "ne, ačiū".
Ir štai, aš čia.
Aš tikiu tavimi.
Tai šiek tiek gėdinga.
Prisiekčiau kardu,
tačiau neturiu kardo.
Man reikia tavo patarimų.
Jie tavo.
Dabar ir visados.
Gerai.
Aš...
Paprašiau, kad tau šį tą pagamintų.
Nežinau, ar jis tinkamas.
Tyrionai Lanisteri,
skelbiu tave Karalienės Ranka.
Tu ne viena iš maniškių, ar ne?
Ne, milorde.
Taip ir maniau.
Pernelyg graži.
Kur mano suknisti kvaili sūnūs?
Juodasis Volderis ir Lotaras pažadėjo būti čia vidurdienį.
Jie čia, milorde.
Tai ką jie daro? Šukuoja savo tarpukojo plaukus?
Pasakyk, kad tučtuojau čia ateitų.
Bet jie jau čia, milorde.
Čia, milorde.
Juos supjaustyti nebuvo lengva.
Ypač Juodąjį Volderį.
Ką...
Aš esu Arija Stark.
Noriu, kad žinotumėte tai.
Paskutinis jūsų matytas dalykas
bus Starko šypsena jums mirštant.
Atleiskite, miledi...
Jei meldėtės.
Maldų man užteks.
Ateidavau čia kasdien, kai buvau mergaitė.
Meldžiau būti kur nors kitur.
Tada kai galvojau tik apie tai, ko norėjau,
ne apie tai, ką turėjau.
Buvau kvaila mergiotė.
Buvai vaikas.
Ko nori?
Maniau, kad žinai, ko norėjau.
Klydau.
Ne, neklydai.
Kiekvieną kartą, kai turiu priimti sprendimą,
užmerkiu akis ir matau tą patį vaizdą.
Kai galvoju apie kokį nors veiksmą, klausiu savęs,
ar šis veiksmas padės šį vaizdą parversti realybe?
Ar iš mano galvos persikels į tikrovę?
Veikiu tik tada, kai atsakymas yra taip.
Vaizdas, kuriame aš sėdžiu ant Geležinio Sosto...
O tu šalia manęs.
Gražus vaizdas.
Naujienos apie šią kovą greitai pasklis po Septynias Karalystes.
Prisiekiau Starkų giminei ir visi tą žino.
Ankščiau esate prisiekęs ir kitoms giminėms, lorde Beilišai.
Tai nesustabdė nuo to, kad tarnautum tik pats sau.
Praeities nebėra.
Gali sėdėti čia ir liūdėti dėl jos
arba gali pasiruošti ateičiai.
Tu, meile,
esi Starkų giminės ateitis.
Už ko turėtų susitelkti Šiaurė?
Tikros Nedo ir Keitlin Stark dukros
gimusios čia Vinterfele,
ar motinos neturinčio pavainikio, kuris gimė pietuose?
Čia aš jus ir palieku.
Nekeliausi su mumis?
Siena pastatyta ne tik iš ledo ir akmens.
Senoviniai burtai buvo įraižyti į jos pamatus.
Stipri magija,
kuri saugo žmones nuo to, kas yra kitoje jos pusėje.
Kol ji stovės, mirusieji negali praeiti.
Aš negaliu praeiti.
Kur eisi?
Artėja didis karas,
o aš vis dar kovoju už gyvuosius.
Padarysiu viską, ką galėsiu... Tol kol galėsiu.
Ačiū, dėde Bendženai.
Linkiu jums abiems sėkmės.
Tu tikrai tam pasiruošęs?
Dabar aš esu Triakis varnas.
Turiu būti tam pasiruošęs.
Nedai?
Lijana.
Čia tu?
Čia tikrai tu?
Tu ne sapnas?
Ne, aš ne sapnas.
Aš čia.
Čia.
Pasiilgau tavęs, vyresnysis broli.
Aš taip pat.
Noriu būti drąsi.
Tu ir esi drąsi.
Nesu.
Nenoriu mirti.
Tu nemirsi.
Atneškite jai vandens.
- Nereikia vandens. - Čia yra meisteris?
Paklausyk manęs, Nedai.
Jei Robertas sužinos, jis jį nužudys...
Žinai, kad nužudys.
Turi jį apsaugoti.
Pažadėk man, Nedai.
Pažadėk man.
Pažadėk man, Nedai.
Pažadėk man.
Negali tikėtis, kad Slėnio Riteriai
susidės su laukiniais įsibrovėliais.
Mes neįsibrovėme. Mes buvome pakviesti.
Ne manęs.
Laisvieji žmonės, šiauriečiai
ir Slėnio Riteriai drąsiai kovojo,
kovojo drauge ir mes laimėjome.
Mano tėvas sakydavo, kad tikrus savo draugus randame kovos lauke.
Boltonai nugalėti.
Karas baigtas.
Žiema atėjo.
Jei meisteriai teisūs, tai bus šalčiausia žiema per tūkstantį metų.
Turėtume joti namo ir išlaukti artėjančių audrų.
Karas nebaigtas.
Ir, patikėk, drauge,
tikras priešas nelauks audros.
Jis atsives audrą.
Jūsų sūnus buvo paskerstas per Raudonąsias Vestuves, lorde Manderli,
tačiau jūs neatsiliepėte į kvietimą.
Prisiekėte ištikimybe Starkų giminei, lorde Gloveri,
tačiau kai jiems labiausiai jūsų reikėjo,
jūs neatsiliepėte į kvietimą.
Ir jūs, lorde Kervinai,
Ramzis Boltonas gyvam jūsų tėvui nulupo odą.
Vis tiek neatsiliepėte į kvietimą.
Tačiau Mormontų giminė prisimena.
Šiaurė prisimena.
Mes nepripažįstame jokio kito karaliaus tik Karalių Šiaurėje, kurio pavardė Starkas.
Man nerūpi, jei jis pavainikis.
Jo venomis teka Nedo Starko kraujas.
Jis mano karalius nuo šios iki jo paskutinės dienos.
Ledi Mormont kalba šiurkščiai
ir teisingai.
Mano sūnus žuvo už Robą Starką, jaunąjį vilką.
Nemaniau, kad man esant gyvam rasime kitą karalių.
Nenorėjau leisti savo vyrų į jūsų kovą,
nes nenorėjau, kad dar daugiau Manderlių mirtų veltui.
Tačiau klydau.
Džonas Snou atkeršijo už Raudonąsias Vestuves.
Jis yra Baltasis Vilkas.
Karalius Šiaurėje.
Nekovojau šalia tavęs kovos lauke
ir gailėsiuosi to iki savo mirties dienos.
Žmogus gali tik pripažinti padaręs klaidą
ir prašyti atleidimo.
Nėra už ką atleisti, milorde.
Kovų dar bus.
Gloverių giminė kovos už Starkų giminę
kaip tą darėme tūkstantį metų.
Ir aš kovosiu už Džoną Snou...
Karalius Šiaurėje!
Stoti!
Pirmyn.
Skelbiu Sersi iš Lanisterių giminės,
pirmąją šiuo vardu,
Andalų ir pirmųjų žmonių karaliene
bei Septynių Karalysčių sergėtoja.
Lai jos karaliavimas trunka ilgai.
www.FiLMAi.in Tekstą vertė maškėbmw