Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, FRiEND och Oscar_92
www.SweSUB.nu
Hjälp mig! Hjälp mig nån!
Nån, hjälp!
Hjälp mig!
Gin!
Lipa du. Äntligen!
- Är du redo? Krig. - Krig?
- Det är inte ens ett spel. - Vi ska spela, kom igen.
- Vinnaren väljer spel, Jeff. - Tack, Amy.
Okej, Krig.
Okej, vem vill ha en liten drink? Señorita Margarita.
- Jag tar lite. - Nej, håll det borta från mig.
Det sa du inte igår kväll.
Allvarligt, mr. nakna livräddare. Vad var det med det?
- Jag vet inte vad ni pratar om. - Ett, två, tre, fyra, krig.
- Du bränner dig, älskling. - Vad menar du?
- Nej, jag är bara varm. - Jag vann äntligen.
Det visste jag att du skulle göra. Självklart gjorde jag det.
- Fan! - Vad är det?
- Jag har tappat mitt örhänge. - Kolla under handduken där borta.
Ligger det under din stol? Titta under din handduk.
Varför skulle det ligga där? Låg du här under?
- Vi hittar det, älskling. - Det är mitt favoritörhänge.
Den ligger förmodligen i poolen.
Jag hittade den. Det är din, tror jag.
- Tack så mycket! - Inga problem.
- Vill du ha nåt att dricka? - Ja, visst. Tack.
- Det är is i den. - Den är blandad.
- Var kommer du ifrån? - München, ursprungligen.
Nej. Vattnet här är förorenat av mänsklig avföring.
Så dina drinkar är blandade med hepatit B.
Hur känner ni varandra?
De är bästa vänner och vi är deras pojkvänner.
Du då? Är du här själv?
Jag är här med min bror, men han drog med nån tjej.
Här i Mexico, eller...
Nej. Hon är en arkeolog. Han följde med henne till en utgrävning.
- Vad gräver de ut? - Ruiner, tror jag. Ett mayatempel.
Såna som ingen här vill gå till... Under hela tiden vi har varit här.
Det är inte ens med i guideboken. Bara VIP.
- Det är nåt jag skulle gå till, Jeff. - Det låter kul.
Jag ska dit imorgon. Heinrich skulle vara tillbaka nu, men...
...han måste ha det bra där.
Vad säger ni?
Ett forna mayatempel?
Lite kultur innan vi ger oss av?
- Jag vill gå. - Vill du?
Då jag spöade Jeff i kort, så har jag inget kvar här att göra.
- Säg nåt. - Eric?
Ja, så länge jag är tillbaka till: "Gör-din-egna-taco-kväll", så är jag med.
Amy?
Måste vi gå upp tidigt?
- Kommer du till stranden ikväll? Fest? - Ja. Okej.
De ska följa med mig imorgon, men det kanske är ett misstag.
De är galna.
Det var en hotell-arvtagerska som färgade håret blont.
- Men mattan passade inte draperiet. - Så hon slet ner det.
- Vad är skämtet? Vad är så roligt? - Det vill du inte veta, Mathias.
Men golvet under det var alldeles skitigt!
- Så hon polerade det. - Men då var det för halkigt.
Vem vill dansa med mig? - Kom igen.
Jag känner inte för det här bara.
Vi har två dagar kvar, Jeff. Jag vill se några sköna moves.
Det är som att spela trombon.
Jeff brukade spela trombon i high school.
- Tack för att du berättade det. - Nu ska han bli en doktor.
- Och vinna ett pris för det. - Mathias!
Hej, grekerna!
- Vad görs? Läget? - Amy! Amy! Nej! Nej!
Jag tar lite.
Jag har henne.
- Det är sängdags, Amy. Kom igen. - Nej, jag vill inte.
Kom igen.
Jag går och lägger mig, grabbar. Godnatt. - Ge mig en puss.
- Vi ses, kompis. - Godnatt, Jeff!
- Vi ses imorgon bitti. - Min pojkvän, rockstjärnan!
- Matteo! - Mathias.
- Visa mig en tysk dans. Kom igen. - Vill du ha en tysk dans?
- Som en vals? - Kom igen!
Ingen vill dansa!
- Ska jag dansa? Jag kan inte. - Ska vi slå vad att hon kysser honom.
Hon ballar ur för att Jeffs skola ligger 300 mil bort.
- Okej, hur mycket. - Hon kommer inte att kyssa honom.
- Det är bra, va? - Vet du vad?
- Vinnaren får oralsex. - Oralsex. Okej.
- Okej, mer av höfterna. - Använd höfterna. Så här.
- Jeff är väl snäll, va? - Kom hit. Kom hit.
Amy!
Ja!
Vad sysslar du med? Jag kan dansa med dig.
- Galna greker. - Nej, de gick hit.
Det är bara med på den här gamla kartan. Det är inte med i guideboken.
Vad gör ni?
Han gör en kopia av kartan från tjejen som Heinrich träffade, till hans vänner.
Ja, de ser ut att kunna få användning av en karta.
Okej. Ge mig några minuter? Att samla trupperna.
Om en halvtimma i hallen? Okej.
Vet du vad de gör mot folk som inte håller vad de lovar?
- Bussen går om 15 minuter. - De slår på deras händer.
De tar bortskaft, och slår på händerna.
Det är brutalt, men det händer. Vad ska du göra?
Upp med dig! Jeff kommer att bli förbannad om vi missar den.
Jeffs hemska vrede följt av den ännu mer läskiga Amy.
- Hon är inte så hemsk. - Men hon borde skämmas nu, eller hur?
Säg ingenting. Jag menar det. Inte ett ord. Kom igen!
Skäms för att slå de söta små händerna.
- Kan du hoppa in i duschen? - Kom hit lite.
Du vet att du är i Mexico nu, va?
Du kan inte förlora ett sånt vad och bara strunta i det.
- Hur mycket är jag skyldig? - Jag ska vara snabb. Så snabb.
- Mår du bra? - Ja.
- Du låter inget vidare, älskling. - Det var hjälpsamt, tack.
Varsågod. Kom igen. Vi måste sätta fart.
- Jag kanske inte borde följa med. - Va?
Ni kommer ju ikväll igen. Jag kan sova tills dess.
Vill du spendera vår sista dag med att sova?
- Jag kan väl läsa eller nåt. - Amy. Kom igen.
Människor kommer från hela världen bara för att se ruinerna.
Och den här är inte ens med på kartan. Det blir inget turistställe.
Vill du ha nån erfarenhet-
-förutom stranden, poolen, stranden, poolen.
Du har redan tagit på dig. Du kan lika gärna åka utan mig.
Men jag vill inte åka utan dig.
- Okej, vi ger oss av då. - Okej, kom igen.
- Redo? - Vad är du så glad för?
Akta!
Jag är ledsen.
- Det finns en valp där, Amy! - Heinrich? Hallå?
- Va? - Nu då? - Vi tar en taxi.
- Hur långt? - 18 kilometer.
- Hur många miles är det? - Runt 11, lite mer kanske.
Sen finns det en stig som vi vandrar på i fyra kilometer.
- Ingen sa nåt om att vandra. - Amy!
Stacy!
Jag ser ingen taxi. Det är lite av ett problem.
Va? Jag förstår inte vad du säger.
Där.
Nej, det är bra. Finns det en spegel?
- Hur mycket för att ta oss hit? - Nej. Det stället är inte bra.
Jag kör er till pyramiderna. Mycket stora. Kom nu.
Jag kör er.
- Amy! - Stace! - Jag vill stanna med valpen.
- Är ni redo? - Är det här taxin?
Mina byxor kommer att bli smutsiga.
- Kan jag få lite vatten, Jeff? - Ta en bild.
- Är vi framme? - Jag tror det.
- Ja. - Okej.
Jag är glad att det här är över.
- Mina jeans är smutsiga. - Har du nån telefon?
Tack.
Hej då!
Vänta, hur ska vi komma tillbaka?
- Vi ringer honom sen. - Vi får ingen mottagning här ute.
- Min telefon borde fungera. - Hallå? Kan du höra mig nu?
Det är inte roligt, Eric. Jag ska gå 30 kilometer i mina flip-flops.
- 20... - Lite roligt är det.
Den fungerar.
- Är det där din brors jeep? - Ja.
- Det är inte roligt. - Lite roligt är det.
Ja, nu åker vi. Är ni redo?
- Vill du rida på min rygg? - Nej.
En tjej blev riktigt, riktigt full en kväll.
Men hon nyktrade till riktigt, riktigt fort.
Det är ett dumt spel.
Men inte förrän hon stack ner sin tunga i nån killes hals...
- Hur långt är det kvar? - Det ska finnas en stig efter floden.
- Om vi ser en by har vi gått för långt. - Finns det en by?
En mayaby.
Varför lämnade vi hotellet?
Är du okej?
Jag ramlade nästan bara.
Vad det stinker.
Du stinker.
- Hur långt kvar efter floden är det? - Precis efter.
- Jag ser då ingen stig. - Kan jag få lite...
Mina ben är ömma.
Titta!
- Skräm dem inte. - Det ska jag inte. - Hallå!
De ser ledsna ut.
- Ska du gå och prata med dem? - De kan kanske guida oss.
- De talar nog inte spanska. - Titta.
Vart ska han?
Vi är här. Det måste vara här.
Är det stigen? Varför var den gömd?
Finns den med på kartan? - Det gör den.
Varför var den gömd, då?
Arkeologerna kanske inte vill att folk hittar deras ställe.
De kanske hittade nåt värdefullt och vill inte att nån stjäl det.
- Hur långt är det kvar? - Inte långt.
Vad vill du göra, då? Vända om?
En gömd stig... mitt i djungeln...
Tror du att barnen var mayaindianer? Är inte mayaindianerna utdöda?
Vi skulle kunna gå genom en gammal kyrkogård nu.
Det tvivlar jag på. Härmade du precis mig?
Nej, jag höll med dig.
- Han härmade mig verkligen. - Verkligen?
Äntligen!
Det är vackert.
Kan jag få mina glasögon?
Är du glad att du följde med?
- Vi klarade det. - Får jag lite dricka? Tack.
Mexiko! Jag vet, jag är töntig.
Är det där ett tält?
Där uppe i hörnet.
- Heinrich! - Han kanske vill ha lite pengar.
Som en tull?
Amy, sluta.
Vad fan vill de?
Visa ett kort av din bror. På telefonen.
Vänta...
- Vi försöker hitta... - Har du sett honom?
Rör dig inte, Amy!
Ge dem fotot!
Dimitri.
- Vill du ha kameran? - Var bara lugn...
Herregud!
Sluta!
Amy!
- Jag kan inte andas. - Titta på mig, Stace!
- Vi måste gå! - Det kommer fler!
Heinrich!
Herregud...
Varför gjorde de så?
Jag kan inte andas.
Ta fram din telefon, Eric.
Det finns ingen mottagning.
- Om det fanns mottagning på vägen... - Nej, jag fick ingen.
"Kan du höra mig nu?", vad fan var det då?!
Sluta, snälla!
Mathias fick mottagning.
Mannen tog den.
Är det utgrävningen?
Heinrich?
Det kanske finns en annan väg ner.
Heinrich?
Åh, Gud!
Helvete.
Jag är ledsen.
Det kommer fler och fler.
- De slår läger. - Varför gör de det här?
De dödade båda två.
- Vad hände med tjejen? - Lägg av, Eric.
- Mår hon bra? Vad hände? - Sluta. Sluta prata.
- Kan jag få vattnet, Amy? - Vad har hänt?
Han är allergisk mot plantan.
De kanske förbereder sig... för en offring.
Det har med ruinerna att göra. De kommer inte upp, och vi får inte gå.
Ska vi bara vänta på att nån hittar oss?
Grekerna.
Dimitri gav dem en kopia av kartan innan vi begav oss av.
Om de inte kommer, då?
Då gör nån annan det. Vi ska checka ut från hotellet imorgon.
Hotellet kommer att ringa polisen.
När då?
Imorgon, eller i övermorgon.
- Vårt flyg går imorgon, Jeff. - Jag vet, Amy.
- Men vad ska vi äta och sova? - Vi borde spara det här.
- Hon är törstig. - Jag vet, men vi har inte så mycket.
Varför ska du bestämma, Jeff?
Okej, alla får bestämma.
Men kom ihåg att alla behöver två liter vatten per dag för att överleva.
Och just nu har vi inte ens vatten för en dag.
Han kanske har rätt.
- Vad är det som låter? - Vänta lite.
En mobiltelefon?
Heinrichs. Det är hans ringsignal. Vi hade samma telefon.
Hur kan det finnas mottagning?
I det oranga tältet finns en lykta och några tändstickor, Amy.
Eric?
Kom och hjälp till. - Amy?
Dra nu. Kom igen.
Okej, okej...
- Har du den? - Ja, nu kör vi.
Jag är beredd.
Jeff? Jeff?
- Repet, jag tror... - Upp, upp, upp!
Dra upp honom! Skynda!
Helvete.
Mathias! Mathias?
Herregud.
Herrejävlar.
- Är han...? - Nej, jag hör honom.
- En av er måste gå. - Gå? Vart då?
Ner. Vi ska kolla resten av repet och se till att det är säkert.
- Varför kan inte ni göra det? - Ni inte är tillräckligt starka.
Vi måste jobba med veven.
- Jag går ner. - Gör du?
Tack.
Hjälp honom att knyta fast sig, sen drar vi upp honom.
Sen ska vi dra upp dig igen. Stace?
- Är du okej? Säkert? - Ja.
Varsågod.
- Du måste kliva av, Stace. - Vi har dig.
Okej? Har du den?
Stacy?
- Repet är slut! - Jag är inte framme vid botten!
Kan du hoppa?
Kan du hoppa?!
Snälla...hjälp mig.
Okej.
- Stace? - Är du oskadd?
Jag skar mig på knäet!
Ser du Mathias?
Ja, men det är mörkt!
Vi ska skicka ner tändstickorna.
Skynda er!
Kom igen. Tänk.
Vad kan vi använda?
Tälten kanske? Vi kan riva ner en och skära den i strimlor.
Hjälp mig, snälla. Jag är rädd.
Jag kan inte röra mina ben.
Hörrni? Jag tror han har brutit ryggen! Han kan inte rör sina ben!
- Och det luktar! - Som vad?
Som skit!
- Vi måste bygga ett ryggstöd. - Aldrig. Vi kan inte flytta honom.
- Vi lämnar inte honom där nere, okej? - Ryggsäcksramarna och tältpinnarna då?
Lyssna på dig själv. Det är vansinnigt. Vi måste vänta på hjälp, okej?
Stacy, vi måste bygga ett ryggstöd!
- Amy, det finns tejp i tältet. - Vi kan inte flytta nån med bruten rygg.
- Vi har inget val. - Det vet du!
Du får gå ner och hjälpa till att lyfta på honom!
- Vi måste berätta för dem. - Berätta för vem?
Vi måste berätta för dem. De kanske kan ringa nån...
- ...de kan skicka efter hjälp. - De kommer inte skicka efter hjälp.
Vi måste försöka, Jeff.
Amy. Amy! Amy!
Amy!
Amy. Amy! Ame.
Hjälp oss...snälla
Vi behöver er hjälp.
Nån är skadad.
Amy, de förstår dig inte.
- Säg det på Spanska. - De pratar inte Spanska.
- Försök bara! - Ame.
"Pratar ni Spanska?"
Amy, de har redan dödat Dimitri. Jag vet att du är rädd.
- Jag ville inte följa med. - Se på mig. Det ordnar sig.
- Jag borde inte vara här. - Vi ska ta oss ur det här.
Okej? Ame?
Snälla.
- De måste hjälpa oss. - Ame.
De måste. De måste!
- Jag vill inte få oss skjutna. - Varför i helvete hjälper ni oss inte?
Ame. Ame.
Hans mamma var precis där.
Han rörde vid rankan.
Det har vi alla gjort.
Stacy?
Kan du se det?
Är det nån där?
Jag kan inte se det!
Jag vill komma upp!
- Okej. - Okej.
- Är du okej? - Ja.
- Då kör vi. - Stace, jag kommer ner!
En lite bit till!
Det går inte längre!
- Vi måste skicka upp den igen. - Nej, nej.
Amy, jag kan inte stanna här nere längre.
Vi lyfter honom bara.
En vid hans axlar, och den andra vid fötterna.
- Men om vi vickar? - Det är bara några steg, Amy.
Klarar ni det ändå, Ame?
Okej!
Vi försöker!
- Mathias, vi kommer lyfta dig, okej? - Okej.
Vi lyfter på dig så du kommer ut härifrån.
Okej.
- Hans höfter. - Är du säker?
Om du lyfter honom i fötterna kommer hans midjan att böja sig.
Ja, men om jag lyfter honom i midjan, kommer ryggen att kröka sig.
Ta i hans knän.
Snabbt. På tre, okej?
Ett, två, tre!
Herregud!
Få på honom bara!
Dra upp honom!
Vi borde kanske bära honom till tältet.
- Krama min hand. - Han är inte kall.
Jag tror inte att vi ska flytta honom igen.
Nej, men vi kan inte låta honom ligga ute under natten.
Vi kollar om vi kan hitta Asperin... eller nåt åt honom, okej?
För att blodet ska cirkulerar.
Titta i tälten och ryggsäckarna. Se vad ni kan hitta.
Hörrni?
Titta. Dimitris flygbiljett.
Hur ska den hjälpa oss?
Han skulle ha åkt på imorgon bitti.
Med 7.05 planet. Så när han inte dyker upp imorgon fattar-
-hans kompisar säkert att nåt är fel. - Hur ska de veta vart vi är?
Dimitri kopierade kartan åt dem.
Så, de kommer hit imorgon.
Vi behöver bara klara av natten.
En av oss kanske ska hålla vakt medan de andra sover.
Sova?
Det fungerar.
Hur mår han?
Vi måste hålla rent i hans sår.
Det är så det händer om det gör det.
Om vad händer?
Om han dör här.
Infektion.
Han kommer inte att dö.
- Ame? - Ja?
Jag borde aldrig ha sagt att vi ska lyfta honom, eller hur?
- Jag borde aldrig ha sagt det. - Sluta, Stace. Snälla.
Stace?
Vi tar honom till sjukhus imorgon, okej?
Han kommer att bli bra.
Vi måste vila.
Kom igen, Stace.
Grekerna kommer imorgon.
Stace, kom igen.
Ge mig din hand.
Kom närmre.
- Eric! Herregud. - Vad är det?
- Ta bort det! Ta bort det! - Okej, okej.
Herregud. Det är inne i mitt ben.
- Ta ut det! Ta ut det! - Okej, okej.
- Okej. Okej. - Herregud!
Okej, okej.
Ta ut det.
- Vad hände? - Hjälp mig.
Nåt är fel.
Snälla. Nåt är fel.
- Jag känner att den rör sig! - Nej. Jag har tagit ur den!
- Den rör sig! - Rankan var inne i henne.
- Visa mig mina ben. - Okej.
- Visa mig dem! - Okej.
Jeff!
- Jeff! - Hjälp mig, snälla!
- Ta bort den! - Jeff!
Hjälp mig!
- Ta bort dem! - Mathias! Andas bara.
Andas, Mathias.
Jag ska göra ett tryckförband och stoppa blödningen.
Den är på våra kläder.
Den...växer på oss.
Telefonen.
Jag vet inte hur länge de brinner, så du måste skynda dig.
Jag väntar med att tända dem tills ni båda är där nere.
Kroka armarna. En av er tittar till höger och den andra till vänster.
Ni täcker av mer på det sättet.
Sök av en plats och fortsätt sen. Okej?
Okej!
Var försiktig.
Okej.
- Vänta, Amy. - Kom igen. Vi måste hitta den.
Håll dig nära mig bara.
Amy?
- Det är därifrån det kommer. - Jag kan inte.
- Kom nu. - Jag vill inte gå in där.
Vi måste.
Vi måste hitta den.
Det är okej, kom igen.
Okej.
Okej. Ame?
Hallå?
Telefonen.
- Det har bara ringt i den. - Jag får se. Ja. Den är spräckt.
Amy.
Amy! Amy!
Herregud!
Stick!
Spring, Stace!
Amy!
- Hoppa på! - Dra upp oss!
Dra!
Kom igen!
- Är du okej, Ame? - Ta bort den!
- Hittade du telefonen? - Det är ingen telefon!
Nej, det finns igen jävla telefon!
Vad hände, Stace?
Vad menar du med att blommorna gjorde ringsignalen?
- De vibrerade och ringde som en mobil. - Hur kan de göra det?
Jag vet inte, Eric. Jag vet inte.
Den rörde sig och var levande. Den vet att vi är här. Vi måste härifrån.
- Vi kan inte det, Stace. - Jeff, du såg inte den. Okej?
Jag stannar inte här.
Försöker vi ge oss av, så dödar de oss.
Mathias kan inte röra sig. Jag kan inte bara lämna honom här.
Alla behöver kanske inte gå. Jag kan gå och hämta hjälp.
De har vapen, Eric.
De är 50-60 stycken. De dödade den lilla pojken, Amy.
Om ni distraherar dem, kan jag ta mig till jeepen.
- Det är för farligt. Vi måste vänta. - Vänta på vad, va?
- På grekerna. - De hittar inte till sitt rum ens!
- De kommer inte hit för att rädda oss. - Vi kommer bli kvarhållna här.
- Kvarhållna för att dö! - Det kommer inte att hända!
Fyra amerikaner på semester försvinner inte bara!
Nån...
...polisen...
...våra föräldrar...
...grekerna...
...nån kommer att hitta oss.
Vi måste bara hålla oss vid liv tills de kommer.
Var är nycklarna, Amy?
- Var är nycklarna? - I ryggsäcken.
Nej. Vi håller ihop och väntar tills de hittar oss.
Nån får alltid hålla vakt och vi gömmer våra skadade.
Och vi ser efter varann. Det är det enda sättet.
Nån kommer.
En klunk var.
Stace.
Jag känner att den fortfarande är där inne.
- Titta som det buktar. - Det är bara en vanlig svullnad.
Det är precis som när du skär dig, okej?
Han klarar sig inte länge till så där.
- Vi måste kapa dem. - Skära bort vad?
- Hans ben. - Säg att du skämtar.
- Han dör annars. - Snälla, säg bara att du skämtar.
Det blir infekterat om det inte redan är det. Blodförgiftning.
Vad i helvete är det, Jeff?
En infektion, oftast i ben när det exponeras för bakterier.
- Du är fan galen. - Han överlever inte dagen så här.
Utan bedövning?
Han har ingen känsel nedanför midjan.
Tryckförbanden är redan på plats, så vi kapar nedanför.
Med vad?
En kniv?
Först måste vi bryta benet och sen skära.
Vi ska inte kapa hans ben med en jävla jaktkniv, Jeff.
Det finns inget kött som täcker hans ben, Eric. Han kommer att dö.
Okej, bra. Då röstar vi.
Sträck upp era händer om ni vill kapa hans ben.
- Stacy, vad gör du? - Han läser till läkare, Eric.
Ja, det gör han.
Han är varken kirurg eller doktor. Han går i skola.
- Jag är berättigad min röst, Eric. - Gör det.
Kapa dem.
Jag bryter benen först med en sten, sen skär jag igenom med kniven.
Vi värmer stekpannan för att bränna såret och stoppa blödningen.
Du kommer inte att känna nåt, men vill du bita i den här så gör det-
-för säkerhets skull.
Är du klar, Eric?
Du borde vänta i tältet.
Ta tag i hans fötter.
Vänd den foten uppåt.
Håll fast honom! Eric! Eric!
Jeff! Jeff!
Så ja.
Håll honom jävligt stilla!
Jeff!
Han kände det, eller hur?
Jeff!
Han har skadade nerver. Han känner ingenting nedanför midjan.
Han skrek, Jeff. Han ville att du skulle sluta.
Han skrek. Varför skrek han om han inte kände nåt?
- Det visuella. Han såg det. - Det här är så fel!
Vi hade inget val, Amy.
Amy. Det...
Herregud. Herrejävlar.
- Gud. - Vad fan.
Hur kan den gör det?
Kolla din telefon.
Jag får se.
Jag vill bara hem.
Tror du att Stacy kommer bli bra?
Ja.
Jag fick ut den. Jag såg när den kom ut.
Ja, bara att hon verkligen tror...
Du vet hur hon är.
Får hon för sig nåt så...
...övertygar hon sig själv.
Tror du att de...
...nånsin kommer att hitta oss?
Ärligt?
Jag tror att vår enda chans är att fly.
Jag vet.
Kom hit, Amy.
Eric.
- Vad fan? - Vadå?
Jag hörde dig.
- Du hörde vadå? - Jag hörde dig knulla henne.
- Ursäkta mig? - Ljug inte, jag hörde dig.
Jag hörde dig knulla henne!
- Stacy, kom igen. - Hur kunde du göra så mot mig?
Hur fan kunde ni sitta där och knulla när jag var i tältet?
Stace, du måste lugna dig.
Tala inte om för mig vad jag ska göra.
- Du vet att jag aldrig skulle göra det. - Vi bara pratade. Det var bara...
- Jag hörde dig stöna, Amy. - Jag grät, Stacy.
- Vad är det som pågår? - Min pojkvän knullar din flickvän!
Hon är bara galen och orationell.
Du tror inte att hon har varit otrogen mot dig?
Fan ta dig! Du bryr dig bara om dig själv!
- Stacy, sluta. - Rör mig inte för fan!
Slappna av. Du är rädd.
Hon hade...legat med Mathias om inte jag hade stoppat henne.
Mathias.
Tacka Gud för att vi kapade av hans ben.
Håll käften.
Den äter mig som den åt honom.
- Stace. - Nej. Den är inne i mig.
Den är i sidan på mig, Amy. Den är...
Jag ska visa. Den är här. Om du bara skär här och här...
- ...och här. - Stacy, du är okej.
- Du är okej. - Du lyssnar inte!
Du lyssnar inte!
Du lyssnar inte på mig!
Vad fan?
Du lyssnar inte på mig! Du lyssnar inte på mig!
De låter oss inte att gå eftersom de inte vill att vi ska sprida det.
De saltar marken...
...för att hålla det instängt.
Det måste vara riktigt gammalt.
Eftersom...
...fåglarna och insekterna på nåt sätt har lärt sig att inte landa här.
- Kommer du ihåg så rädda hästarna var? - Det hände aldrig.
Det hon sa om Mathias.
- Jag gjorde inte... - Du behöver inte säga nåt.
Men det gör jag. För jag vill inte att du...
Se på oss.
Hade det spelat dig nån roll?
Hörrni?
Visa dem.
- Okej. Stace. - Jag är ledsen.
Vi börjar med den i ditt ben.
Det är okej.
- Jag är ledsen. - Du borde kanske blunda.
Jag vill se.
Fortsätt andas.
Genom näsan.
Bra. Fortsätt andas bara, andas.
Fortsätt andas.
- Jag har den. - Han är nästan färdig.
Ska jag sluta? Stacy, vill du att jag ska sluta?
Nej.
- Jag är rädd. - Fortsätt andas.
- Den är nästan ute. - Nej!
Herregud!
- Han fick ut allt. - Upp med tröjan.
Håll den andra.
Det är bra. Jag är här.
Snälla.
Stace.
Det finns mer av den. Det finns mer.
Precis här. Vid benet under muskeln.
Det finns inget där, Stacy.
- Jo, kan vi skära den? - Det blir inget mer skärande.
Jag vill skära den.
- Jag vill... - Du kan inte hålla på att skära.
- Den är överallt. Den är i mitt huvud. - Det är okej. Du är okej.
- Jo, du är okej. - Nej, nej. Jag är inte okej.
Varför säger du hela tiden att jag är okej? Jag är inte okej?
Här, det kanske hjälper.
Vad?
Amy, såg du den? Du såg den, eller hur?
Du såg den i mitt huvud. Jag kände den.
Amy.
Amy, berätta för mig.
- Stacy. - Varför tittar du inte på mig?
- Stacy, Stacy... - Såg du den?
- Du såg den? Såg du den? - Nej, det finns inget där.
Det finns inget där, jag lovar.
Den är i mitt huvud. Jag känner den.
- Vi flyttar in henne i tältet. - Okej.
Ingen kommer. Jag sticker inatt.
Jag vill skära den.
Jag vill skära den. Jag vill skära den.
Jag vill skära den.
Stacy, vad gör du?
Herregud!
Det är okej.
Jag ska bara... jag måste bara ta ut den här.
Det är okej.
Måste bara ta den här.
- Stacy? - Nej. Nej.
- Stacy, ge mig den. - Nej. Nej.
- Ge den till mig. - Nej!
Jeff?
- Jag är så ledsen. - Stacey.
- Ge mig kniven, Stacy. - Rör mig inte!
- Lugn, håll dig nere. - Eric! Eric!
Eric!
- Håll dig nere. - Eric! Eric!
Eric! - Amy!
- Kom hit. - Amy! - Eric! Eric!
Jag menade det inte! Jag är ledsen!
Det gör ont. Jag menade det inte.
Eric! Eric! Det gör ont.
Eric?
Eric? Eric? Eric!
Nej! Nej!
- Eric! Eric! - Kom hit. Kom hit.
Eric! Eric!
Stacy.
- Amy. Det gör ont. - Nej.
Det gör ont.
Döda mig. Döda mig, Amy.
Amy.
Döda mig!
- Jeff. - Amy!
- Döda mig! - Det är okej.
Du måste, Amy.
- Döda mig! Döda mig! - Nej!
Döda mig! Döda mig!
Jeff.
Döda mig!
Döda mig! Döda mig!
När du är förbi gläntan...
...springer du så fort du kan.
Okej?
När du kommer till jeepen...
...väntar du inte på nåt.
Och funkar inte de här, så springer du.
Och du stannar inte förrän du har nått stan.
Lovar du mig... att du fortfarande är här?
Okej.
Ni vet inte ens vad hon heter.
Ni vet inga av våra namn.
Jag heter Jeff. Jeff Dean MacIntyre.
Winnetka, Illinois.
22 år gammal.
Jag skulle bli en doktor. Det var min dröm.
Det var allt jag ville.
Ni borde veta vad hon heter också.
Hon heter...
Amy!
Och hon kommer inte att dö på den här jävla kullen!
Jeff!
Kom igen. Kom igen. Snälla.
Okej.
- Dimitri! - Dimitri!
Dimitri!
www.SweSUB.nu
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, FRiEND och Oscar_92