ZGODBE IZ NARNIJE POTOVANJE POTEPUŠKE ZARJE
Anglija te potrebuje PRIJAVI SE V VOJSKO ZDAJ!
Imaš res 18 let?
Se ti zdim starejši?
Alberta ŠČETKA
Alberta Ščetka?
Tipkarska napaka. Albert A. Ščetka bi moralo pisati.
Edmund.
Pri živilih bi mi moral pomagati.
Več sreče prihodnjič, mulc.
Mulc!
Komaj dve leti je starejši od mene.
Kralj sem! V vojni sem bil in vodil vojske.
Ne v tem svetu.
Ja, zdaj pa gnijem tu. In se bojujem proti
Evstaciju Clarenceu Ščetki.
Če si je kdo zaslužil tako ime...
Kaj delaš?
Nič.
Greva.
Dragi dnevnik! Minilo je 253 dni,
odkar sta k nam prišla nadležna Edmund in Lucija.
Ne vem, kako dolgo bom zdržal z njima
in delil z njima svoje stvari.
Če bi le lahko s sorodniki delal enako kot z žužki,
bi bilo mojih težav konec.
Zaprl bi jih v kozarec ali z buciko pribil na zid.
Doma sem. Zdravo!
Opomba zame. Pozanimaj se o zakonitih razsežnostih
nabadanja sorodnikov.
Novice o vojni na zahodni fronti so končane.
Zdravo, stric Harold. Korenje sem iskala,
pa so imeli samo repo.
Začnem kuhati juho?
Teta Alberta prihaja domov.
Stric Harold?
Oče. Edmund ti kaže jezik.
Mulc...
Oče, udaril me bo!
Edmund, glej!
Od Suzane je.
Želi si, da bi bila z nami.
Tu je tako lepo, a se ne more primerjati z Narnijo.
Amerika je čudovita.
Le očeta ni nikoli doma. Veliko dela.
Na čajanko
"... britanskega konzula me je povabil mornariški častnik,
ki je zelo čeden.
Mislim, da sem mu všeč.
Zaradi Nemcev je nevarno potovati čez Atlantik.
Težki časi so.
Mati upa, da bosta zdržala še nekaj mesecev v Cambridgeu."
Še nekaj mesecev?
Kdo bo to preživel?
Srečnica,
ti imaš vsaj svojo sobo. Jaz pa moram prenašati ribaka.
Suzana in Peter sta srečneža.
Lepo se imata.
Starejša sta, midva pa mlajša.
Nisva tako pomembna.
Se ti zdim podobna Suzani?
Lučka.
Si že videla to ladjo?
Ja. Narnijska je, ne?
Ja.
Nov opomin, da sva tu, ne tam.
Nekoč sta bili siroti, ki sta čas zapravljali
z namišljeno Narnijo.
A ga lahko mahnem? -Ne!
Ne znaš trkati? -V svoji hiši počnem, kar hočem.
Samo gosta sta.
Kaj vama je na tej sliki tako všeč?
Ogabna je.
Pojdi ven, če te moti.
Edmund, voda valovi.
Bedarija!
To se zgodi,
če bereš pravljice in čudaške romane.
Nekoč je živel mali Evstacij,
ki je bral knjige brez intrige.
Tisti, ki berejo pravljice,
vedno končajo kot zoprno breme takim, kot sem jaz,
ki bere informativne knjige.
Zoprno breme?
Odkar sem tu, nisi s prstom mignil.
Najraje bi te zatožil očetu, da si ti sunil Alberti bonbone.
Lažeš! -A res?
Edmund, slika.
Pod tvojo posteljo sem jih našel.
In sem vse obliznil.
Okužil si me!
Kaj se dogaja?
Lučka, misliš, da... -Ukana je.
Ustavi to, ali pa povem mami.
Mama!
Mahnil bom ušivo sliko.
Ne, Evstacij! Ne!
Prosim, nehaj.
Pustita me!
Pusti jo! Na tla jo daj!
Spusti!
Edmund!
Kaj se dogaja?
Kje smo?
Evstacij, plavaj!
Kaj se dogaja?
Evstacij, dajmo!
Umakni se!
Plavaj!
Edmund!
V redu je. Imam te.
Kaspijan!
Lucija.
Edmund, Kaspijan je.
V redu je. Rešena sta.
Smo v Narniji?
Ja, v Narniji ste.
Nočem iti!
Nazaj v Anglijo hočem!
Drži se.
Super je bilo.
Kako sta prišla sem?
Pojma nimam.
Kaspijan.
Edmund.
Lepo te je videti.
Enako. -Naju nisi klical?
Ne. Tokrat ne.
Vseeno sem vesel, da sta tu.
Pomirite se, gospodič. -Spravite to reč z mene.
Stran ga dajte.
Cviličil!
Visokosti.
Živjo, Cvil. Me veseli.
Mene še bolj.
Kaj bomo s tem histeričnim
vsiljivcem?
Orjaška podgana
mi je hotela odgrizniti obraz.
Samo vodo sem vam
črpal iz pljuč,
gospodič.
Govori! Ste videli? Ste slišali? Govori.
Vedno govori. -Umetnost ga je utišati.
Takoj ko ne bo več česa povedati,
tega ne bom rekel, obljubim.
Ne vem, kaj se greste, ampak hočem se zbuditi.
Ga vržemo nazaj?
Edmund.
Zahtevam, da mi poveste, kje sem.
Na Potepuški zarji si,
najboljši ladji narnijske mornarice.
Sem kaj takega rekel?
Poskrbi zanj.
Takoj.
Možje,
to sta brodolomca
Edmund Pravični in Lucija Pogumna,
kralj in kraljica Narnije.
Aslan.
Glej.
Suzanin lok in puščice.
Lucija.
Moje okrepčilo
in bodalo.
Smem?
Seveda, tvoja sta.
Petrov meč.
Ja.
Skrbel sem zanj, kot sem obljubil.
Vzemi ga, če hočeš.
Ne, tvoj je.
Peter ti ga je dal.
To pa sem shranil zate.
Hvala.
Velikani na Severu so se brezpogojno vdali.
Nato smo premagali kalormensko vojsko v Veliki puščavi.
Po vsej Narniji vlada mir.
Mir?
To smo dosegli v treh letih.
Si si v teh treh letih našel kraljico?
Ne. Nobena se ne more primerjati s tvojo sestro.
Čakaj. Če ni vojne
in ni težav, kaj počneva tu?
Dobro vprašanje. Tudi jaz se sprašujem.
Kam plujemo?
Preden sem stricu vzel nazaj prestol,
je skušal ubiti očetove privržence.
Sedem lordov Telmarja.
Ušli so na Samotne otoke.
Samotni otoki
Nismo več slišali zanje.
Misliš, da se jim je kaj zgodilo?
Moja dolžnost je, da to izvem.
Kaj je vzhodno od Samotnih otokov?
Neznane vode.
Reči, ki si jih še predstavljati ne moreš.
Morske kače in še hujša bitja.
Morske kače?
Že prav, kapitan,
dovolj izmišljenih zgodb.
Kjer se srečata nebo in voda,
kjer so valovi najslajši,
ne dvomi, Cviličil,
našel boš, kar iščeš.
Skrajni vzhod. Ne dvomi...
Zelo lepo.
Hvala.
Driada mi jo je zapela, ko sem bil še mišek.
Ne spomnim se pomena, a besed nisem pozabil.
Kaj je po tvojem onkraj Samotnih otokov, Cvil?
Pravijo, da na vzhodu prideš do konca sveta.
V Aslanovo deželo.
Res verjameš, da to obstaja?
Brez vere nimamo ničesar.
Lahko odplujemo tja?
To lahko izvemo, samo če gremo tja.
Upam, da si bom nekoč zaslužil, da to vidim.
Visokost.
Okrepil si se.
Najbrž res.
Nazaj na delo.
Izvolite, visokost. -Hvala.
Edmund,
če bi pluli
na konec sveta,
misliš, da bi padli čez rob?
Ne skrbi, Lučka, do tam je daleč.
Še vedno trobezljata neumnosti.
Se bolje počutiš?
Ja. Pa ne zaradi tebe. Dobro, da sem močan.
Vedno je tako živahen.
Si se privadil na morje?
Saj sem ga vajen. Samo šok je bil.
Mama pravi, da sem zelo bister.
Pri tem ni nič bistrega.
Takoj ko bomo prišli do civilizacije,
bom šel k britanskemu konzulu, da vas aretira za ugrabitev.
Ugrabitev, a?
Smešno.
Rešili smo te.
Proti moji volji ste me zadržali.
Sem res?
Da, in v zelo nehigieničnih razmerah.
Spodaj je kot v zverinjaku.
Rad jamra, a?
Šele ogreva se.
Kopno!
Samotni otoki. Pristanišče Zakotnjan.
Čudno, ne vidim narnijske zastave.
Toda Samotni otoki so bili vedno narnijski.
Sumljiva reč.
Pripravimo skupino za izkrcanje.
Drinijan?
Oprostite mi, visokost,
toda na ladji ukazuje kralj Kaspijan.
Prav.
Z dolgimi čolni bomo šli.
Izberi nekaj mož in pojdite na obalo.
Prav. -Tavros.
Pripravite čolne, zvijte jadra in spustite sidro.
Naprej v neznano!
Ne bi mogli počakati do jutra?
V begu pred pustolovščino ni časti.
Poslušajte.
Kje so vsi?
Pridi, morskoboleznik.
Saj znam sam.
Ste res sorodniki?
Cviličil, ostani pri Drinijanovih možeh in straži.
Naprej gremo.
Če se ne vrnemo do zore, pošlji skupino za nami.
Razumem.
Nikogar ni. Gremo raje nazaj?
Bi prišel sem in kaj stražil?
Ja.
Pametno, bratranec.
Zelo logično.
Jaz bom, ne skrbi.
Pripravljen sem za odhod.
Kdo so ti ljudje?
Zakaj so prečrtani?
Kot bi šlo za plačilo.
Trgovci s sužnji.
Pazite!
Ali pa bi radi spet slišali, kako bo tale cvilil ko punca?
Odložite
orožje.
Kot punca? -Takoj!
Odložite ga.
Evstacij.
Vklenite jih.
Gremo.
Roke stran!
Tadva peljimo na trg.
Gremo!
Tadva pa vrzite v ječo.
Butec žaljivi!
Tvoj kralj sem!
Tole boste plačali.
Ne,
nekdo drug bo plačal
za vse vas.
Edmund! Edmund! -Lučka!
Si cel?
Ja.
Zaman je.
Nikoli ne boš ušel.
Kdo je to?
Nihče. Le glas
v moji glavi.
Lord Bern?
Nekoč morda, zdaj pa si več ne zaslužim tega naziva.
Je eden od sedmih?
Tvoj obraz...
Spominjaš me na ljubljenega kralja.
Moj oče je bil.
O, visokost.
Odpustite mi. -Ne, prosim.
Ne!
Helaine!
Mami! -Ne!
Helaine!
Mami! -Prosim!
Nazaj!
Mami! -Pri očku ostani!
Ne skrbi, našel te bom.
Kam jih peljejo?
Še glej.
Kaj se je zgodilo?
Žrtvovanje.
Kam so šli?
Nihče ne ve.
Meglo so najprej videli na vzhodu.
Poročali so o ribičih in mornarjih, ki so izginili na morju.
Lordi smo sklenili,
da bomo našli vir megle in ga uničili.
Vsi lordi smo odšli,
a se nihče ni vrnil.
Če te ne prodajo trgovcem s sužnji,
te bodo najbrž dali megli.
Lucijo moramo najti,
preden bo prepozno.
Ponudim 60. -Jaz pa 80.
Sto za damico.
120.
150.
Še kdo?
Prodano!
Dajmo.
Premakni se.
Zdaj pa
ta lepi
primerek.
Prva ponudba?
Dajte no.
Mevžast je videti, je pa močan.
Res je močan.
Smrdi kot zadnji del minotavra.
Nezaslišana laž!
Dvakrat zaporedoma sem zmagal na tekmovanju v higieni.
Dajte že ponudbo!
Jaz jih bom vzel.
Jaz jih bom vzel!
Za Narnijo!
Narnija!
Stražarji, dajmo!
Hvala, Cvil. Vedela sem, da boš prišel.
Visokost.
Vzemi ključe!
Ključi!
Si čoln v čarobni deželi. Ne moreš veslati sam?
Upam, da to ni bil britanski konzul.
Vaša visokost!
Čakaj!
Ženo so mi ugrabili dopoldne.
V redu je, Drinijan.
Prosim, vzemite me s sabo.
Gael!
S tabo hočem. -Ne, Gael, pri teti ostani.
Dober mornar sem. Vse življenje sem na morju.
Seveda, moraš z nami.
Hvala. -Ampak, oči!
Se kdaj nisem vrnil?
Pridna bodi.
Moj kralj.
To mi je dal vaš oče. Vsa ta leta sem ga skrival v jami.
Star narnijski meč.
Iz zlatih časov.
Aslan je podaril sedem takih mečev za obrambo Narnije.
Vaš oče nam jih je zaupal.
Vzemite ga.
In naj vas varuje.
Hvala, lord.
Našli bomo vaše izgubljene državljane.
Edmund.
Dragi dnevnik! Potek dogodkov se je nenadoma zasukal.
Bratranec in sestrična sta me ugrabila
in se s smešno ladjo napotila v neznane vode.
Najhuje pa je, da si moram sobo deliti z gnusno mišjo.
Pa sem mislil, da ni hujšega sostanovalca od bratranca.
Vsi, ki sem jih srečal v tem čudnem kraju,
imajo hude blodnje.
Lovijo zeleno meglo in iščejo izgubljene lorde.
Le sklepam lahko, da je to
posledica slabe prehrane.
Čisto zmešani so.
Bratranec Edmund ni izjema.
Ves čas drgne svoj kositrni meč,
kot bi bil čarobna svetilka.
Revež, hobi potrebuje.
Prelep bo. Imajo tudi manjše?
Tečen glodavec!
Ta blodi še bolj od mojega bratranca.
V Angliji imamo pasti za take.
Ko smo že pri hrani... Kje bi jo dobil?
Zakaj govoriš s ptico?
Sklepal sem, da...
S ptičem govori!
Ta je res zmešan.
Ja!
Šic! Vozi!
Veš, da je
kraja zalog na ladji hud zločin?
Tu gori sem.
A, ti.
Še za manjše zločine je šla glava.
Za kakšne?
Za izdajo,
potuhnjenost in splošno nadležnost.
Vrni pomarančo, pa bomo zamižali na eno oko.
Ne razumem te.
Razlož...
Pošteno sem te sit.
Spusti mi rep.
Sam veliki Aslan mi ga je dal.
Nihče
se ne sme dotakniti mojega repa.
In pika.
In klicaj.
Oprosti.
Daj pomarančo,
pa bom zadovoljen.
Prosim, pacifist sem.
En garde!
Pazi! -Oprosti.
Bi jo rad ucvrl?
Na ladji smo, veš.
Se ne bi pogovorila?
To je za krajo,
to je za laž.
To pa za dobro mero.
Kakšno navdušenje! Pa imamo dvoboj.
Ujemi.
Pridi zdaj.
Potrudi se.
Je to vse? Daj no.
Zberi se.
Nehaj pahljati s perutmi ko pijan pelikan! Prsi ven!
Rezilo gor.
Gor! Tako, ja.
Zdaj pa...
Juhu, tu sem.
Suni z nogo.
Ne levo, desno.
Razumeš? Dajmo. Okreten bodi!
To je ples, fant.
Dajmo, še in še.
Tako ja.
O ne.
In to
je to.
Glejte.
Gael?
Kaj delaš tu?
Pridi.
Še enega člana
posadke imamo.
Dobrodošla na krovu.
Visokost.
Kar Lucija mi reci.
Pridi.
Dajmo, živahneje.
Nazaj na delo.
Dober dvoboj.
Iz tebe bom naredil mečevalca.
Če bi bilo bolj izenačeno,
bi bila čisto druga pesem.
Res je.
Nenaseljen je videti.
Če bi lordi sledili megli na vzhod, bi se ustavili tu.
Morda je past.
Ali pa skriva odgovore.
Kaspijan?
Na kopnem bomo prenočili. In zjutraj raziskali otok.
Prav, visokost.
Pujsa so prinesli.
Ta je ženska.
Ta tudi.
Ta bere.
Njo vzemimo.
Ne moreš zbežati.
Dobro si povedal. -Srhljivo.
Kdo ste?
Grozljive nevidne zverine.
Če bi nas videla, bi se v hlače od strahu.
Pozabil si omeniti, da smo orjaki.
Kaj hočete? -Tebe.
Ubogala nas boš.
Ja, bo. -Zelo jasno.
Dobro si povedal.
In kaj, če ne?
Boš umrla.
Umrla? Umrla?
Umrla. Umrla.
Mrtva vam ne bi preveč koristila, kaj?
Na to nisem pomislil.
Ne, nisi.
Prav ima.
Potem bomo pobili tvoje prijatelje.
Pametno.
Kaj bi rad od mene?
Vstopila boš v hišo
Tirana.
Katero hišo?
To.
Zgoraj je Knjiga urokov.
Izgovorila boš urok, ki bo nevidno naredil vidno.
Dobro si povedal.
Zelo.
Zmigaj se, nimamo ves dan časa.
Ne pozabi, kaj se bo zgodilo tvojim prijateljem.
Opozorili smo te.
Ja.
Tako je.
Zakaj ne greste sami?
Ne znamo brati.
Pa pisati tudi ne, če smo že pri tem.
Ali seštevati.
Lahko bi me lepo prosili.
Pazi se Tirana,
zelo tiranski je.
Urok, ki naredi nevidno vidno, prav?
Ne pozabi.
Ne pozabi tega. -Dobro. Ja.
Edi.
Edi, vstani.
Zbudi se.
Kje je Lučka?
Lučka?
Lucija!
Vsi pokonci!
Vstanite.
Ste slišali?
Za mano!
Dajmo, posadka.
KNJIGA UROKOV
UROK, KI ZDRAVI ZOBOBOL
Urok za pozabo
Že rečem bezeg,
bo vse naokoli sneg.
Urok, ki zanesljivo
naredi te
lepotico vsepovsodi.
Suzana, kaj se
dogaja?
Lepa sem.
Ne, čakaj!
Naredi me tako...
Lučka!
Lucija.
Aslan?
Urok, ki nevidno naredi vidno.
Kot nemi glas v besedi,
kot tiha riba pod vodo,
nevidno črnilo in resnica v teologiji...
Kaspijan, Lučkino bodalo.
Stoj, ali pa te pihnem.
Urok je izrečen.
Zdaj je vse vidno.
Kakšna bitja pa ste? -Velika,
s tigrovo glavo in telesom
drugega tigra.
Raje sem nam ognite.
In če se vam ne?
Vas bom razparal s kremplji.
Jaz pa preluknjal z oklom.
In jaz zgrizel s čekani.
Jaz pa pičil s strupniki.
Nas boste potem zmečkali s svojimi debelimi vampi?
Ja!
Debelimi vampi?
In prežgečkali s prsti na nogi?
Kaj ste naredili z mojo sestro, drobnjad?
Pomiri se.
Kje je?
Raje mu povej. -Povej mu, poglavar.
V graščini.
Kakšni graščini?
V tisti.
Sit sem tega, da me puščate za sabo.
Pujs je! -Pujsi se je vrnil.
Kraj je čedalje bolj čuden.
On pravi nam, da smo čudni?
Tiran! Tiran!
Lučka.
Visokost.
Kaspijan in Edmund.
To je Koriakin. Otok je njegov.
To on misli.
Krivico si nam naredil, čarovnik.
Nisem.
Nevidne sem vas naredil za vašo varnost.
Varnost?
To je tiranija! -Tiran!
Nisem vas zatiral.
Pa bi nas lahko, če bi hotel.
Pojdite.
Urok!
Kaj je bilo to?
Nitka.
Ne povej jim tega.
Kdo so bili to?
Cepetački.
Jasno. Res sem trapast.
Kaj si mislil s tem, da si jih naredil nevidne za njihovo dobro?
Tako sem jih najlaže obvaroval
pred zlom.
Misliš pred meglo?
Pred tistim onkraj megle.
Zelo lepo.
Za pravljični zemljevid in pravljični svet.
Tu je vir vaših težav.
Temni otok.
Kjer preži zlo.
Prevzame lahko vse podobe, ti uresniči najtemnejše sanje.
Uniči vsakršno dobroto
in krade svetlobo temu svetu.
Kako ga ustavimo?
Uničiti morate urok.
Še šest takih mečev je.
Si jih videl? -Sem.
Pri šestih lordih, ki so šli tod?
Tako je.
Kam so bili namenjeni?
Tja, kamor sem jih poslal.
Če hočete pregnati urok,
morate slediti Sinji zvezdi
do Ramandujevega otoka.
Tam morate sedem mečev postaviti na Aslanovo mizo.
Šele takrat bodo dobili čarobno moč.
Vendar pazite,
vsi boste na preizkušnji.
Na preizkušnji?
Dokler ne boste položili vseh mečev, bo zlo močnejše.
Naredilo bo
vse,
da vas skuša.
Bodite močni.
Ne pustite se skušnjavi.
Če hočete premagati temo na svetu,
morate premagati temo v sebi.
Iz razlogov, ki jih ne morem razumeti,
smo ubogali nasvet senilnega starega čudaka,
ki ne premore britve in se sprehaja v obleki.
Znova smo na tej lesenjači in sredi nevihte. Krasno!
Stojte.
Tri napere desno.
Razumem.
Še veder.
Podajte.
Dvig!
Že 14 dni me premetava ko krompir, kopna pa nikjer.
Tolaži me le, da je zdaj vsem
slabo kot meni.
Razen tisti naduti govoreči podgani.
Eden tistih sitnob je, ki v vsem vidi pozitivno.
Tu smo obtičali
s polovico zalog ter hrano in vodo za največ 14 dni.
Zadnja priložnost, da se vrnemo.
Ne vemo, ali bomo kmalu srečali Sinjo zvezdo.
Ne v tej nevihti.
Iskanje Ramanduja je kot iskanje igle v senu.
Lahko bi pluli mimo njega in naravnost čez rob sveta.
Ali pa bi nas požrla morska kača.
Pravim le, da so možje živčni.
Plujemo po čudnih morjih.
Nisem jih še videl.
Potem pa razložite g. Rinsu,
da smo opustili iskanje njegove družine.
Nazaj na položaj grem.
Samo v opozorilo.
Morje se zna poigrati z možgani posadke.
Zelo grdo poigrati.
Spremeni moj odraz,
zamrzni mi obraz, oči in ustne kot topaz.
Naj postanem ona,
ki toliko lepša je od mene.
Gospe in gospodje...
Gdč. Pevensie.
Zelo čedna je. Prima. -Luštna je.
Edmund!
Lepa si, sestra.
Kot vedno.
Peter!
Oprostite, vas lahko fotografiram?
Mami bo zelo všeč.
Vsi njeni otroci na eni sliki.
Nasmeh.
Kje pa sem? Hočem reči, kje je Lučka?
Lučka? Kdo je Lučka?
Suzana, kaj je narobe?
Nasmejte se, gospodična.
Edmund, rada bi šla nazaj.
Kam nazaj?
V Narnijo.
Le kaj je Narnija?
Kaj se dogaja? Nehajte!
Lučka.
Aslan?
Kaj si naredil, otrok?
Ne vem.
Grozno je bilo.
Sama si tako hotela.
Ne tega.
Samo lepa kot Suzana sem hotela biti.
Samo to.
Hotela si izginiti, pa si izgubila še več.
Tvoji sorojenci ne bi spoznali Narnije, če ne bi bilo tebe.
Ti si jo odkrila, se spomniš?
Žal mi je.
Dvomiš vase.
Ne beži od tega, kar si.
Aslan!
Oče! Oče...
Edmund. Edmund.
Pridi. Pridruži se mi.
Edmund.
Lučka.
Ne morem spati.
Vem, zakaj.
Mora te je tlačila.
Ali se nama meša
ali pa se kdo igra z najino glavo.
Dvomim, da so se lordi ustavili tukaj.
Ni znakov življenja.
Ja.
Ko se bomo izkrcali, poiščite hrano in vodo.
Mi trije bomo iskali sledi.
Čakaj. Hotel si reči štirje.
Ne pošiljajte me nazaj k tisti podgani.
Slišal sem te.
Ker vlečeš na ušesa.
Tudi to sem slišal.
Nismo prvi na tem otoku.
Lordi?
Čisto mogoče je.
Kaj je po tvojem spodaj?
Poglejmo.
Kaj je to?
Ne vem.
Videti je kot zlat kip.
Najbrž je padel notri.
Uboga para.
Misliš, ubogi lord.
Grb lorda Restimarja.
In njegov meč.
Potrebujemo ga.
Previden bodi.
Tvoj meč ni postal zlat.
Oba meča sta čarobna.
Daj mi ga.
Ni dojel, kaj se mu je zgodilo.
Mogoče.
Mogoče pa je kaj ugotovil.
Kaj pa govoriš?
Kaj gledaš?
Kdor bi imel dostop do tolmuna,
bi bil najbogatejši človek na svetu.
Lučka, bogata bi bila.
Nihče nama ne bi ukazoval
ali silil s kom živeti.
Iz Narnije ne moreš nič vzeti.
Kdo to pravi?
Jaz.
Nisem tvoj podložnik.
Čakal si na ta trenutek, ne?
Da me izzoveš. Dvomiš o mojem vodstvu?
Ti dvomiš o sebi.
Otrok si!
Ti pa si strahopetni naivnež.
Edmund.
Sit sem tega, da igram drugo violino.
Najprej je bil Peter, zdaj pa ti.
Pogumnejši sem od obeh.
Zakaj si dobil Petrov meč?
Svoje kraljestvo si zaslužim. Zaslužim si vladati.
Dokaži, da si pogumen.
Ne!
Nehajta!
Oba!
Poglejta se.
Ne vidita, kaj se dogaja?
Kraj vaju skuša.
Začaral vaju je.
O tem je govoril Koriakin.
Gremo stran.
Ja, sledili bomo Sinji zvezdi v Ramandu-du.
Položi sedem nožev za meso na mizo govorečega leva.
Tepci!
Kaj je to?
Najbrž sem mrtev.
Ti gotovo si.
Tega ne boš več potreboval.
Končno
se mi je nasmehnila sreča.
Kakšno hrano si našel?
Ognjeniški otok je.
Tu bolj malo raste.
Kje je Evstacij?
Ne bo nam pomagal natovarjati.
Evstacij!
Edmund, slab občutek imam.
Poiskal ga bom.
S tabo grem.
Evstacij!
Zaklad.
Težave.
Evstacij.
Ne!
Bratranec.
Žal mi je.
Otrok je še bil.
Ne bi ga smel pustiti samega.
Kaj se mu je zgodilo?
Tu? Vsemogoče se je zgodilo. Pa ni bil prvi.
Lord Oktezijan.
Morali bi najti
njegov meč.
Kaj je bilo to?
Ognjenik?
O ne, ni.
Vsi možje na krov!
Lokostrelci, oborožite se!
Tukaj!
Vzemi in podaj naprej.
Na položaje
in čakajte na moj ukaz.
Kaj dela?
Streljajte!
Jambor bo zlomil.
Tako je!
Držite položaje!
Streljaj! -Streljaj!
Tu imaš!
Edmund!
Edi!
Lučka!
EVSTACIJ SEM
Me hecaš?
Najbrž ga je zaklad premamil.
Vsak ve, da je zmajev zaklad začaran.
No, vsak s tega sveta.
Ga lahko začaramo nazaj? -Ne da bi vedel.
Teta Alberta ne bo preveč vesela.
Oprosti zaradi roke. Včasih me zanese.
Dva čolna sta pripravljena.
Ne moremo ga pustiti tu.
Na ladjo ga ne moremo vzeti.
Drinijan, ti in drugi se vrnite z enim čolnom.
Drugi bomo ostali tu do jutra
in premislili, kaj bomo.
Ampak nimate zalog.
In kako ste boste greli?
Kaj si rekel?
Teh ozvezdij še nisem videl.
Jaz tudi ne.
Daleč od doma smo.
Kot otrok sem sanjal, da potujem na konec sveta
in tam najdem očeta.
Morda ga boš.
Mamico pogrešam.
Jaz tudi svojo.
Ne skrbi, spet jo boš videla.
Kako veš?
Samo verjeti moraš.
Aslan nam bo pomagal.
Aslan ni mogel preprečiti, da so jo vzeli.
Našli jo bomo. Obljubim.
Bomo že kako.
Ne moreš spati?
No, no.
Ni tako brezupno, kot je videti.
Bedel bom s tabo, če hočeš,
in ti delal družbo.
Prepričan sem, da do danes nisi verjel v zmaje.
Ja.
Veš,
izjemne stvari se zgodijo samo izjemnim.
Morda je to znamenje,
da te čaka izjemna usoda.
Nekaj večjega, kot si si sploh predstavljal.
Lahko ti povem kakšno svojo pustolovščino,
da nama mine čas.
Če verjameš ali ne, nisi prvi zmaj, ki sem ga srečal.
Pred leti. Bilo je pred mnogimi leti.
Z gusarji sem bil.
Spoznal sem zmaja, ki je bil veliko bolj divji od tebe.
Lučka.
Zbudi se.
Glej.
Sinja zvezda!
Ojla!
Kaj je?
Zbudite se!
Sinja zvezda je!
Dajmo, stara sablja, zbudi se.
Potegnite!
Pazite na ritem.
Potegnite!
Veter nas je zapustil.
Kako bomo zdaj prišli do Ramandujevega otoka?
Zdi se mi, da nekaj noče, da pridemo tja.
Potegnite!
Vsi skupaj.
Tako sem lačen. Še malo, pa bom požrl zmaja.
Ne skrbi, Evstacij, branil te bom.
Previdno!
Če do večera ne bomo našli kopna, ga lahko tudi požrejo.
Ob kaj smo zadeli?
Odlično, Evstacij.
Gremo naprej!
Saj ne vemo, ali so lordi sploh prišli do Ramanduja.
Pripeljal si nas.
Kaj sem ti rekel, Evstacij? Izjemno!
Hrana.
Čakaj.
Lord Revilijan.
Lord Mavramorn.
Lord Argoz.
Diha.
Drugi tudi.
Uročeni so.
Hrana je kriva.
Kamniti nož je.
To je Aslanova miza.
Njihovi meči.
Na mizo.
Šest jih je.
Eden manjka.
Glejte.
Narnijski popotniki,
dobrodošli.
Vstanite.
Niste lačni?
Kdo si?
Liliandil, Ramandujeva hči.
Vaša vodnica sem.
Si zvezda?
Najlepša si.
Če te moti, se lahko spremenim.
Ne!
Prosim.
Hrana je za vas.
Dovolj je je za vse, ki so dobrodošli za Aslanovo mizo.
Vedno.
Postrezite si.
Čakajte.
Kaj se jim je zgodilo?
Ko so dosegli naše obale, so že na pol zblazneli.
Nasilni so bili.
Nasilje pa je za Aslanovo mizo prepovedano.
Zato so jih uspavali.
Se bodo kdaj zbudili?
Ko bo vse prav.
Pridite,
ni časa.
Vam je za Temni otok povedal čarovnik Koriakin?
Ja.
Kmalu zla ne bomo mogli več ustaviti.
Koriakin je rekel, da moramo na mizo dati 7 mečev, da prekinemo urok.
Prav je povedal.
Našli smo jih le šest.
Veš, kje je sedmi?
Tu notri.
Zelo pogumni boste morali biti.
Ne izgubljajte časa.
Upam, da se še kdaj srečava.
Zbogom.
Kaj mislite, kaj je notri?
Najhujša mora.
Najskrivnejše želje.
Čisto zlo.
Tavros, odkleni orožarno.
Takoj.
Lokostrelci, pripravite se.
Razumemo, kapitan.
Prižgite leščerbe.
Pripravimo se.
Ko bom velika, hočem biti taka kot ti.
Ko boš velika,
bodi taka, kot si.
Če ne bomo preživeli,
vedi, da si mi kot brat.
Ti pa meni.
Meču si se odrekel.
Saj ni bil moj.
Tega vzemi.
Ampak...
Peter bi želel, da ga imaš.
Tam je, prijatelj.
Bitka naju čaka.
Evstacij, ne!
Stoj!
Evstacij, stoj!
Nobene predaje ne bo.
Plemenit vojščak ne beži pred strahom.
Glej me, ko govorim s tabo.
Miš sem.
Ti pa si zmaj.
Kožo imaš kot železne luske in bruhaš ogenj.
Greva usodi naproti.
Ne glede na izid
so si vse duše, ki so pred mano, zaslužile
mesto na Potepuški zarji.
Daleč smo potovali skupaj.
Skupaj smo se uprli nadlogam.
In se bomo spet.
Zdaj ni čas za strah.
Bodite močni. Nikoli se ne vdajte.
Naš svet,
naša narnijska življenja so odvisna od tega.
Pomislite na izgubljene duše, ki smo jih prišli rešit.
Pomislite na Aslana.
Pomislite na Narnijo.
Za Narnijo! -Za Narnijo!
Za Narnijo!
Helaine.
Nič ne vidim.
Megla je tako gosta.
Zelo si me razočaral.
Praviš, da si moj sin. Potem se vedi kot kralj.
Edmund, pridi.
Bodi moj kralj.
Prepustila ti bom prestol.
Zgini.
Mrtva si.
Nikoli me ne boš mogel ubiti.
V tvojih mislih bom vedno živa, tepček.
Ne!
Edmund?
Si v redu?
Ja.
Obrnite ladjo.
Obrnite!
Kdo je?
Ne bojimo se te.
In jaz ne vas.
Stran!
Ne bomo odšli.
Ne boste me premagali.
Kaspijan.
Kaspijan, njegov meč.
Lord Rup!
Nisem tvoja last!
Mirujte.
Spravite ga na krov.
Pomagajte mu gor. -Pripravljeni smo.
Mirujte, lord.
Stran od mene, demon.
Ne, lord.
Nič vam ne bomo naredili.
Tvoj kralj Kaspijan sem.
Kaspijan?
Moj gospod?
Ne bi smeli priti. Nihče ne pride ven.
Hitro,
zasučite ladjo, preden bo prepozno.
Meč imamo. Gremo!
Obrnimo ladjo, Drinijan.
Razumem, visokost.
Ne misli.
Ne pokaži jim strahu,
da ga ne bodo uresničili.
O ne.
Edmund, o čem si nazadnje premišljeval?
Oprostite.
Glejte!
Kaj je to?
Prepozno je!
Pod ladjo je šla!
Gael!
Pridi sem!
Teci!
Ne razočaraj me. Ne boj se in ne beži.
Držite se smeri!
Za Narnijo!
Tu imaš in tu!
Evstacij, drži se.
Zgini, pošast!
Ne! Meč!
Evstacij!
Ne! Vrni se!
Konec je z nami.
Obrnite ladjo! -Ustavite ga!
Posadka,
k veslom.
Veslajte z dvojno hitrostjo.
Aslan, prosim, pomagaj nam.
Potegnite!
Potegnite! Na vso moč!
Potegnite!
Gael, pridi. Za mano.
Zdaj pa ostani tu, dokler kdo ne pride pote. Prav?
Edi!
Zabili se bomo v kačo in jo raztreščili ob skale.
Levo obrni. Pred premcem naj bo.
Pazi!
Potegnite! Dajmo!
Poskusi me ubiti!
Dajmo, tu sem!
Ne! -Edmund!
Lokostrelci,
pripravite se.
Še sem tu!
Držite se!
Umakni se!
Lahko jo premagamo.
Bliže jo moramo prignati.
Vsi možje na palubo.
Pripravite harpune.
Vsi gor!
Pripravljeni?
Da!
Zdaj!
Potegnite ji glavo dol!
Močno potegnite!
Edmund.
Kaj bi rad dokazal?
Da si moški?
Edmund!
Daj!
Lahko te naredim za moža.
Lahko te naredim za svojega kralja.
Samo za roko me primi.
Predaj se.
Daj jo!
Pohiti!
Ne!
Uroka
ni več.
Edmund!
Kaspijan!
Glejta!
Narnijci! Narnijci!
Mami!
Helaine!
Rins!
Gael!
Mami!
Mami.
Rada te imam, mami.
Spravimo jih na ladjo. Naredite prostor.
Uspelo nam je.
Vedela sem, da nam bo.
Ampak ne le nam.
Hočeš reči...
Tu spodaj sem, Lucija.
Tu sem!
Lučka, v vodi sem.
Evstacij.
Spet sem fant.
Fant sem.
Evstacij! Vidim, da so ti
pristrigli krila.
Kjer se srečata nebo in voda,
kjer so valovi najslajši...
Sladka je.
Sladka je!
Glej!
Aslanova dežela.
Blizu smo.
Če smo prišli tako daleč...
Kako je bilo, ko te je Aslan spremenil nazaj?
Naj sem se še tako trudil, tega nisem mogel narediti sam.
Potem je prišel k meni.
Bolelo je, ampak bolečina je bila prijetna.
Kot takrat, ko si iz stopala potegneš trn.
Ni bilo tako slabo biti zmaj.
Bil sem boljši zmaj kot fant.
Oprostite, da sem bil taka mila jera.
Je že v redu.
Res si bil dober zmaj.
Prispeli smo, prijatelji.
Aslan.
Dobrodošli, otroci. Dobro ste opravili.
Res dobro.
Daleč ste pripluli. Vaše potovanje je pri kraju.
Je to tvoja dežela?
Ne, moja dežela je še naprej.
Je tam moj oče?
O tem se lahko prepričaš le sam.
Toda vedi, če boš šel naprej,
se morda ne boš vrnil.
Ne greš? -Oče ne bi bil
ponosen name, če bi opustil stvar, za katero je umrl.
Predolgo sem hrepenel po tem, kar so mi vzeli,
namesto da bi cenil, kar sem dobil.
Dobil sem kraljestvo.
Ljudstvo.
Obljubim, da bom boljši kralj.
Saj si že.
Otroci.
Morda je čas, da gremo domov.
Mislila sem, da ti je tu všeč.
Saj mi je.
Ampak rad imam tudi dom in družino.
Potrebujejo nas.
Visokost,
odkar pomnim, sanjam o vaši deželi.
Toliko pustolovščin imam za sabo,
a nobena ni potešila tega hrepenenja.
Vem, da nisem vreden,
ampak če dovolite, bom položil meč,
da bi si lahko ogledal vašo deželo s svojimi očmi.
Moja dežela je namenjena plemenitim dušam, kot je tvoja,
pa naj bodo njihovi lastniki še tako majhni.
Hvala, visokost.
To si resnično zaslužiš.
No ja... -Res je.
Smem?
Najbrž že. Izjemoma.
Adijo, Lučka.
Ne joči.
Ne razumem.
Te ne bom nikoli več videl?
Čudovita uganka si. In pravi junak.
V čast mi je bilo, da sem se boril ob boku takemu junaku
in čudovitemu prijatelju.
Tega ne bom potreboval.
Tokrat smo zadnjič tu, ne?
Ja.
Odrasla si.
Tako kot Peter in Suzana.
Nas boš obiskal v našem svetu?
Vedno bom bedel nad vami.
Kako?
V tvojem svetu imam drugačno ime.
Izvedeti moraš, kdo sem.
Prav zato smo te povabili v Narnijo.
Če me boš srečala tu,
me boš tam bolje poznala.
Se bova še kdaj videla?
Ja, draga. Nekega dne.
Kot družina sta mi.
To velja tudi zate, Evstacij.
Hvala.
Se bom kdaj vrnil?
Narnija te bo morda še potrebovala.
Evstacij?
Evstacij,
kaj delaš tam gori?
Jill Pole je prišla
na obisk.
V naslednjih dneh smo se veliko pogovarjali o Narniji.
Bratranec in sestrična sta po vojni odšla
in zelo sem ju pogrešal.
Tako kot ju bo pogrešala tudi Narnija
do konca dni.