PAS PÅ SNEPLOVENE
TILSALG
Kære julemand. Jeg ved, jeg skriver i sidste øjeblik, -
- men vi er lige flyttet til Edmondton. Det liggeri Canada.
Jeg vil bare være sikker på, at du harmin nye adresse.
Min gamle adresse i Los Angeles dur ikke mere.
Så tag ikke derhen. Jo, du kan godt tage derhen, -
- men læg ikke mine gaver der, for der kan jeg ikke få dem.
Jeg kan godt lide at være her, men det kan mine brødre ikke.
Og selvom det er jul, er her ikke nogen sne.
Hej, Danny!
Jeg sender dig en e-mail...
- Kom og få morgenmad, Mary. - Okay, far.
- Hørte du mig? - Jeg skriver lige til julemanden.
Så bed ham om et mirakel.
Hvad var det nu, jeg ledte efter?
Stegepanden.
Ved du, hvilken kasse stegepanden er i?
- Hvad skal du bruge den til? - Jeg skal lave morgenmad.
Så ved jeg det i hvert fald ikke.
Sig, hvor den er, ellerjeg får dig bortadopteret.
- Må jeg få det på skrift? - Kom nu, Brian.
Okay, lad os nu se...
Hvis jeg var en stegepande, hvor ville jeg så være?
Måske i kassen, der står "gryder og pander" på?
- Værsgo, far. - Mange tak.
Tænk, at den vari kassen med gryder og pander.
Du kan ikke være mit barn.
Vil du lade være med at mejsle brændeovnen op?
Ellers kan julemanden ikke komme ind.
Det er ikke en rigtig kamin. Der er ingen skorsten.
Hvordan kommer julemanden så ind i aften?
Han finder nok på noget. Han er meget opfindsom.
- Skal vi ikke have et juletræ? - Jeg har jo glemt at købe et træ!
- SelvføIgelig skal vi da det. - Det er ikke jul uden et juletræ.
Jeg lover, at vi får et træ. Nu er der morgenmad.
Vil du have pandekager eller arme riddere?
- Bare lidt gift, tak. - Hvad er der nu galt?
Han kan ikke lide Edmondton. Han siger, det sutter røv.
- Sagde du det til din søster? - Det røg bare ud af mig. Undskyld.
- Hvordan sutter man røv? - Det skal du ikke tænke på.
- Hvad er der galt med Edmondton? - Alt! Jeg hader det.
Du har kun været her i to dage. Giv det nu 24 timers chance.
Jeg giver det ikke 24 sekunder.
Det bliver bare værre. Lad os skynde os hjem til L.A.
Hørt. Det eneste, Canada og USAhar til fælles, er det engelske sprog.
Og ikke engang det har de helt styr på. De kalder penge for"gryn".
- Hvad siger det dig? - Jeg kan godt lide at være her.
- Tak, skat. - Selv tak.
Brian har ret. Man skal jo have det hvide snit for at kunne tale med dem.
Du må klare det på anden vis. Vi har ikke råd til det hvide snit.
- Jeg gør det gerne gratis. - Hvad er det hvide skidt?
Brian, ser du lige efter pandekagerne?
Der er æggeskaller i dejen igen.
Det bliver mit livs værste jul.
Det er løgn! Hvordan kan de aise dig?
Det er jo jul. Flyselskaberne har som sædvanlig overbooket.
Jeg står på ventelisten. Måske kan jeg komme med i aften.
Men min intuition siger mig, at jeg nok ikke når hjem til jul.
Det er for meget.
- Det vil sige, at du må købe ind. - Maden?
Nej, gaverne, Wayne. Du bliver nødt til at købe julegaver.
Vi har desværre ikke råd til at give dem ret meget i år.
Flytningen var dyr, og der er også sket noget andet.
Fyret? Du er jo ikke begyndt endnu.
De er blevet opkøbt af et andet olieselskab. De har deres egne folk.
- Hvad gør vi? - Jeg må finde et andet job her.
Eller sæIge huset igen og flytte tilbage til L.A.
- Børnene er kede af at være her. - Så skal de have nogle gode gaver.
- Det har du ret i. - Du har da købt et juletræ, ikke?
Jo, selvføIgelig! Det er jo jul.
- Hvilken sort? - Hvilken sort?
Du ved, sådan et grønt et med grannåle...
Okay, jeg glemte juletræet. Men jeg køber et i eftermiddag.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig. Hej hej.
- Sikke en jul. - Er der noget galt, far?
- Nej. Der er ikke noget galt, skat. - Du ser ikke spor glad ud.
Jeg er meget glad. Far ville bare ønske, han havde en million, -
- så han kunne give jer fine gaver.
Jeg har 2,43 i min sparegris. Dem må du godt få.
Behold du bare dine penge, skat. Vi skal nok klare den.
- Hvem er min lille engel? - Det ved jeg ikke.
Det er du!
Jeg har en idé. Skal vi ikke alle sammen tage i storcentret?
- Kan vi hilse på julemanden? - Vi skal hen til julemanden!
- Jeg gider ikke i storcentret. - Hvorfor ikke?
- Fordi der er røvsygt. - Du får mig ikke i julestemning.
Jeg er ikke i julestemning. Jeg har ingen venner.
Det var hårdt at flytte fra vennerne i L.A., men du får nye venner her.
Og der er masser af piger på din alder her i Edmondton.
- Jeg sagde ikke noget om piger. - Jeg var faktisk også 16 engang.
Og jeg var helt syg afkærlighed.
- Var det Cheyenne, din kæreste hed? - Shane.
Men det skal nok gå alt sammen. Tro mig.
Men du er nødt til at passe Brian og Mary, mens jeg køber ind til jul.
Nu vil jeg da slet ikke.
Så kommer ingen af os af sted, og det er din skyld, at julen er ødelagt.
Det kan jeg godt leve med.
Og så kan jeg ikke købe den Xbox 360, som du ønsker dig.
- Hvad bestak han dig med? - En Xbox 360.
- Og dig? - En iPod.
- Fedt. - Men vi får dem jo ikke.
- Hvad mener du? - Far er allerede blevet fyret.
- Hvor ved du det fra? - Jeg åbnede hans post.
- Sådan skaffer man informationer. - Det var da utroligt.
- Du har ikke sagt det til Mary, vel? - Nej da.
- Hvis du gør det, nakker jeg dig. - Jeg siger ikke et ord til Mary.
Hun er den eneste, der stadig er glad og uvidende.
Sådan. Ind med dig.
Godt, så tager vi selerne på og gør klar til en omgang powershopping.
- Du har stillet julemanden flot op. - Gider du lige? Den var i stykker.
Nu er den.
Uanset hvor mange julesange I synger, -
- så bliver det ikke den perfekte jul.
Der falder ikke et eneste snefnug i Edmondton i år.
Meteorologen forudser, det bliver Edmondtons varmeste jul nogensinde.
Se! Der er det.
Hold da op!
Ja, hold da helt op.
Det er noget større, end jeg troede.
Se lige den kuppel. Den må være ti etager høj.
Og så har de oven i købet et piratskib.
- Vildt. - Er julemanden her?
- Det er jeg sikker på. - Bor han her?
Nej, han bor på Nordpolen, ikke i storcentret.
Hvis jeg var julemanden, ville jeg bo her.
Jeg tror, du har løst mysteriet.
De finder ham aldrig på Nordpolen, for han har hele tiden været her.
Danny, du ser efter Brian og Mary, mens jeg køber ind.
Jeg vil tale med julemanden og spørge, om han bor her.
- Men far... - Ikke noget men. Vi har en aftale.
- Men hun vil hen til julemanden. - Så gå med hende til julemanden.
- Jeg behøverikke gå med. - Jo.
Vi mødes her igen om to timer. Lige her.
Ja, far.
- Drenge? - Ja ja.
- Hvem er min lille engel? - Det ved jeg ikke.
Det er du.
Vi ses senere. Jeg håber, I får det sjovt.
Nå, så lad os da finde den julemand.
Nej, hvor er her mange mennesker!
Ja, de stakler. Bruger penge, de ikke har, på ting, de ikke behøver.
For at lade, som om de er glade bare én gang om året.
Jul er noget fup. Hvorfor fik jeg ikke selv idéen?
Jeg ville have gjort det til jul seks gange om året.
- Skal vi ikke finde julemanden? - Vi skal arbejde.
- Må jeg få en hat? - Nej!
Nu må du hoppe ned og få en sukkerstang, -
- for nu kommer den næste.
Se, hvem der kommer der. Det er den store dreng i orange.
- En kat og en hund og en hat. - En kat og en hund og en hat.
Jeg ønsker mig en hat.
75 MINUTTERS VENTETID
Brian, du bliver her hos Mary, og så kommer jeg og henterjer-
- om præcis 76 minutter.
- Hvorfor skal jeg? - Vi behøver ikke begge passe Mary.
- Jeg kan passe mig selv. - Hvorfor ikke dig?
- Fordi jeg er æIdre og stærkere. - Jeg kan passe mig selv.
- Men far sagde, at vi... - Hvordan skulle han finde ud af det?
Hvordan kunne farmon finde ud af det?
- Hvem kunne fortælle ham det? - Okay, hvor meget?
Daniel! Nu chokerer du mig. Tror du, jeg afpresser min bror?
- 5 dollars. - 10 dollars.
Okay. Men så må du ikke slippe Mary af syne.
Jeg vil nidstirre hende resten aflivet.
Nu er det hormon på to ben gået. Så skal vi have det skægt. Kom.
Men jeg skal tale med julemanden. Det er vigtigt.
Hør nu her, Mary. Jeg sigerikke, at julemanden ikke findes.
Men ham der er nok ikke den rigtige.
Han ernok bare en bums nede fra arbejdsformidlingen.
Han er nok ikke engang tyk.
Kom nu, Mary. Der står en million børn i den kø.
- Vi skal stå i kø resten aflivet. - Det tager ikke lang tid.
Klart. Tror du bare, at halvdelen pludselig forsvinder?
Kom så, drenge. Vi skal synge nu. I kan tale med julemanden bagefter.
Kom så, drenge.
I skal synge nu.
Hvad sagde jeg? Kom.
Syret.
Jeg sendte dig en mail, men tog det hermed, hvis nu din pc går ned.
Jeg er flyttet, og det er min nye adresse.
Javel ja. Bare rolig, Mary. Julemanden skal nok finde dig.
Der ligger en vinhandel lige rundt om hjørnet.
- Det er min bror, Brian. - Hvordan går det så, bessefar?
Flot kostume. Du ser fiks ud.
Han tror ikke på, du er den rigtige julemand.
- Måske kan jeg overbevise ham. - Ja, hvis du puster i et alkometer.
- Det var det, jeg sagde. - Jeg skal nok få ham overbevist.
Sig mig nu, hvad du ønsker dig i julegave.
Jeg havde seks ønsker, men nu har jeg kun et.
Kun ét? Så må det være et ganske særligt ønske.
- Hvad er det? - En million dollars.
En hel million? Det er frygtelig mange penge, Mary.
Det er til min far. Vi har brug for dem.
Julemanden skal se, hvad han kan gøre.
- Hvad ønsker du dig til dig selv? - Jeg har nok legetøj.
- Måske næste år. - Du er en meget sød, lille pige.
Forresten, julemand...
- Hvad er der, Mary? - Bor du ikke også heri centret?
Glædelig jul, Mary.
Gud, hvor jeg savner Californien.
Hold da kæft.
Jeg er da ligeglad med Californien.
Hej!
Undskyld. Jeg tog fejl af dig og en anden.
Hør nu godt efter. Adressen er Bonny Meadow Lane 9007.
Men i skal ikke lande på taget. Kaminen erikke ægte.
Bare hold i baghaven. Jeg laderbagdøren stå åben.
- Hvad laver du, Mary? - Giver Rudolf vores nye adresse.
Hold op med det. Du lyder som en sinke.
Og du må ikke gå fra mig. Så kommer centerspøgelset efter dig.
- Hvad er centerspøgelset? - Centerspøgelset er en fyr...
En zombie, der bor nede i kæIderen.
Han fanger de små børn og hakker dem til hamburgere.
Kan han hakke små børn til hamburgere?
Og så fodrerhan sin store ulv med hamburgerne.
- Det er bare noget, du finder på. - Nej.
Tro, hvad du vil. Så kan du jo se, hvad der sker, hvis du går fra mig.
- Så kommer centerspøgelset? - Ja.
Der er en skøjtebane her. Jeg vil se, hvordan de skøjter uden hjul.
Kan du smaske bare lidt højere?
Jeg kan ikke lade være. De her basser er rigtig gode.
Nej tak. Jeg skærer ned på kulhydrater. Det burde du også gøre.
- Hvorfor? - Måske fordi det feder?
Den her er med syltetøj.
Nej, hvor interessant. Det anede jeg ikke.
Jeg kan godt lide syltetøj. Selv ordet erlækkert.
Sig det sammen med mig. Syltetøj, syltetøj, syltetøj.
Gider du lige klappe i? Klap... i.
Syltetøj!
Jeg fatter ikke, at vi er i familie.
- Det er faktisk ret sejt, det her. - Vent på mig.
- De ser helt ægte ud. - Kan du så lægge dem væk!
Du skal ikke vifte med de sedler. Vil du også æde dem?
- Hvem kunne finde på det? - Dig. Du er en levende skraldespand.
- Kan du huske planen? - Ja da.
Hvad er planen så?
- Det har jeg glemt. - Fortiende og sidste gang.
Vi tager de her penge...
...og går i de her butikker og køber en hel masse ting.
- Hvad for nogen ting? - Ting til under 100 dollars.
Vi betalermed de falske penge, men får ægte penge tilbage.
- Og hvis de kan se, de er falske? - Det er juleaftensdag.
Dagen for årets største omsætning i Nordamerikas største center!
Ekspedienterne har drøn travlt.
Må jeg købe en hat? Jeg kan så godt lide hatte.
Køb du bare en hat. Ikke nu! Vi venter på Ginger.
- Du er skudt i hende. - Jeg er aldeles ikke skudt i hende.
Leonard og Ginger sidder i et træ K- Y-S-S-E-R
- Klap i. Spis dine boller. - Det er ikke boller, men basser.
- Smag en med ahornsirup. - Jeg vil ikke have en.
- De er rigtig gode. - Fjern den så!
Nøj!
- Hvad har du der? - Jeg tror, det er julemandens gave.
Se selv.
Hold da op!
- De to unger tog pengene. - Det er vores taske!
Vil du afsløre os over for alle?
Få den tilbage, inden Ginger kommer. Det er børn! Hvor svært kan det være!
- Så går vi. - For sent.
- Hvad gør vi nu? - Jeg tænker! Vi... Vi...
- Vi siger det, som det er. - Ginger har et godt hjerte.
Hun tilgiver os nok.
- Hej, drenge. - Hvor ser du godt ud, Ginger.
FortæI mig noget, jeg ikke ved. Nå, hvor er den?
- Den? - Ja, du ved, tasken med pengene.
Hvor er den? I har den da, ikke også?
- Leonard tabte den. - Jeg tabte den ikke!
- Det var din dumme basse. - Du skubbede den ud overkanten.
Du lyver! Det var dine klamme basser.
- Hvem er det, der lyver her? - Så er det nok!
Skide være med, hvem dermistede den. Find den nu!
- Det skal vi nok. - Godt. Jeg skal i skønhedssalonen.
- Ikke at jeg har brug for det, vel? - Nej, er du gal?
Godt svar. Vi mødes uden for salonen.
Nu må i ikke skuffe mig, drenge. For så gør jeg sådan her...
...ved jeres i ved nok.
- Kan hun det? - Det ved jeg ikke.
Og jeg vil ikke finde ud af det. Vi henter pengene.
- Den er jo fuld af penge. - Det er millionen fra julemanden.
Han tænkte nok, vi skulle bruge dem nu.
Ja, det er da logisk...
- Nogen leder garanteret efter den. - Vi bruger lidt og giver farresten.
- Vi bør indlevere den. - Vi kan købe gaver til mor og Danny.
Eller give den til politiet og få en dusør.
Eller vi kan købe ting til dig og mig.
Der sker ikke noget ved at bruge lidt af dem.
Det er vores findeløn.
Måske bliver det alligevel en god jul.
Kom.
- Hvor blev de af? - Det ved jeg ikke.
- Det vrimler jo med børn. - Jeg kan ikke se dem med tasken.
Kom.
Hvis du var en unge, der fandt 200.000 dollars, hvad gjorde du så?
- Betalte, så far kom ud af fængslet. - Bagefter!
- Jeg ville bruge dem i butikkerne. - Nemlig. Ikke min næse.
Stop!
Her er legetøjsbutikken.
Kom.
Hov, makker. Kom ned fra den der.
Kom så.
Okay, det her er den dyre model.
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Hvad er der?
De har besøg af to herrer.
Det der er ikke herrer.
Nu har jeg det lige så godt. I skal ikke ødelægge det.
- Kom så. - Bliver det i dag?
- Sagen er den, at... - Han klokkede i det, og de slap væk.
- Nej. Leonard lyver. - Nej.
Kommer i to fjolser og siger, at to børn har mine penge?
- Lod i dem slippe væk? - Vi har bare ikke fundet dem endnu.
- Men bare rolig. Vi finder dem. - Så gør det! Nu!
Næste gang jeg ser jer to uduelige nullermænd, skal i have pengene med.
- Er vi enige om det? - Ja, Ginger.
- De er jo nok ikke herinde, vel? - Nej, Ginger.
Farvel.
Skal vi dele os?
Så ender du bare på skødet hos julemanden.
- Kan vi nå til julemanden bagefter? - Nej.
Jeg kan ikke gøre det her.
Det er vel ikke sværere end at arbejde på en boreplatform?
Jo, måske.
Kann ich Ihn helfen?
- Hvad? - Jeg sagde: Kan jeg hjæIpe Dem?
Nej tak. Jeg skal bare...
Ja. Jeg vil gerne købe noget. En gave.
- Til din kæreste? - Ligner jeg en, der har en kæreste?
Nå, sådan. Så det er til Dem selv?
Ja. Nej. Det er til min kone Judy. Hun er her ikke. Hun er i L.A.
Men hun kommer...
...inden længe. Hvor meget koster det der?
- 75 dollars. - 75 dollars for et sæt undertøj?!
Es ist nicht einfach Unterwearl.
Det er en kombination af importeret satin, nylon og spandex, -
- som gør det meget elastisk, så det sidder godt og stramt.
Men de ser ret små ud.
De skal nok have nogle, der er en anelse større.
Mig? Nej, det er ikke til mig. Det er til min kone.
Jeg røber ikke Deres hemmelighed for nogen, mein Herr.
Jeg ved snart ikke. Den ser god nok ud.
- Er De Block? - Ja.
Inspektør Gordon McLoosh fra Canadas politi.
- Vi har jo kun lige ringet. - Vi har holdt øje med centret længe.
Vi har ventet på, at falskmøntnerbanden gik i aktion.
Ja ja, den er god nok. Det er hjemmetryk.
Matadorpenge, legetøjslapper, gør-det-selv-penge.
Er de falske?
Var det ikke det, jeg lige sagde? Hør efter, Black. De kan lære noget.
- Navnet er Block. - Hvad?
Jeg kender godt Deres navn.
Giv mig så info om pengefidusen.
Vi har en ekspedient, der tog imod pengene inde ved siden af.
Han tog imod de falske penge inde ved siden af? Særegen strategi.
- De skyr ingen midler. - Nej, han sidder inde ved siden af.
Forsøg nu at udtrykke Dem klart, Beck.
- Ellers forståringen et kvæk. - Javel.
- McLoosh fra Canadas politi. - Hvad hedder du?
- WalterCrump, sir. - Hvem gav dig hjemmetryk, Crumpsir?
- Hvad? - Hvem gav dig pengene?
- Jeg tror nok, det var to små unger. - Unger? Mener du rollinger?
- Det er da løgn! - En pige og en dreng på 6 og 12.
De købte en miniscooter til 2.000 dollars kontant.
- Og du blev ikke lidt mistænksom? - De sagde, de havde vundet i lotto.
Det sker jo for nogle. Min svoger vandt engang 50 på et skrabelod.
Vandt i lotto? Kors i hytten, Clump.
Hvor var du, da jeg solgte brugte biler?
Det ved jeg ikke.
Der er falske penge i omløb i hele centret.
Legetøjsbutikken, The Gap, madtorvet og en masse slikbutikker.
Alle ekspedienter siger, det er to små børn, der har vundet i lotto.
Det var jo det, jeg sagde.
Her er deres signalement og adressen, som miniscooteren skal leveres til.
Nå da da. Der trådte de i spinaten.
Tænk at give os adressen.
Godt, drenge. Nu skal vi vise dem, hvordan politiet julehygger.
Det er politiet. Vi har en ransagningskendelse.
I får 60 sekunder til at åbne døren. En, to, tre...
60! Spark døren ind.
De er vist ved at rykke ud. Alt skal gennemrodes.
- Hvad leder vi efter? - Trykkeplader, flere falske penge.
Alt, der ser mistænkeligt ud. Kom så!
Nu har vi jer.
Det må være de to små børn. Og det må være bagmanden. Den store kanon.
Jeg scanner det og faxer det til McLoosh.
- Det var kun bøger. - Ja, rod det bare godt igennem.
Nu bliver det nemt at finde dem.
Rico, få det forstørret, og giv alle butikkerne en kopi.
- Vi skal ud og fange banditter. - Jeg hedder Block.
Hvor er de?
Fedt. De er gået. Når jeg finder dem, slår jeg dem ihjel.
- Jeg slår dem ihjel. - Hvad nu, hvis de har delt sig?
De slipper ikke ud herfra. Jeg har betjente ved alle udgange.
- Ja, men med så mange mennesker... - Mine folk er overvågningseksperter.
Billedet har brændt sig fast på deres nethinder.
De slipper aldrig forbi Canadas politi.
Tænk, at jeg må sige det her: Jeg kan ikke finde på mere at købe.
Det kan jeg heller ikke. Jeg har ondt i maven. Hvor mange er der tilbage?
Det ligner stadig en hel million.
Jeg er i helvede.
Hvis de er her, så må de bare blive her.
Jeg skrider.
Den hopper jeg ikke på igen.
Hej. Sjovt at se dig...
Gud, det er jo dig!
- Du er hende. - Undskyld?
Du er hende i den røde bikini.
Jeg ville tale med dig, men så var du en anden...
...men denne gang er det dig.
- Prøv lige forfra. - Undskyld. Jeg blev bare så glad.
- Hej. Danny Saunders. - Shane Rivers.
- Hedder du Shane? - Ja. Hvorfor?
Ikke for noget. Så hørte jeg ikke forkert.
- Hvad laver du her? - Leder efter min lillesøster.
Hun har slukket for sin mobil. Jeg slårhende ihjel.
- Hvad laver du her? - Leder efter min bror og søster.
- Har du fundet dem? - Nej. Jeg vil prøve på madtorvet.
- Skal vi prøve ved Booster Juice? - Tror du virkelig...
Man ved aldrig.
Okay. Det lyder som en rigtig god idé.
Hvis de er her, må de bare blive her.
- Kan vi ikke prøve rutsjebanen? - Nej!
- Hvad spiser du? - Et æble.
Med noget på. Med karamel på. Du spiser slik.
Mand, altså!
Glædelig jul.
- Goddag. - Hej.
Jeg vil gerne betale med kort.
- Den er til min kone. - Hun dør.
Hun bliver glad for den. Tror du ikke?
- Hun dør. - Så hvis din mand gav dig...
Jeg ville dø. Jeg beklager, men kortet virkerikke.
Det blev afvist.
Alle tiders. Det ernok, fordi jeg lige er flyttet hertil fra L.A.
Prøv lige igen. Jeg lover, at der er dækning.
- Vi venter. - Vil du ikke nok?
Undskyld.
Det bliver stadig afvist.
- Har De et andet kort? - Nej.
Vil De betale kontant eller med check?
- Med check. - Så skal De over i den kø.
- Næste! - Jeg har stået i kø i en time.
Så skulle De have læst skiltet. "Kun kontant og hævekort".
- Det vidste jeg jo ikke dengang. - Næste, tak!
- Jeg er ikke færdig. - Jo, du er.
Tak.
Jeg er i helvede.
Det er bare formeget, det her.
- Blev du smidt af flyet? - Hvabehar?
Du blev smidt af flyet.
Man kan se det på dig. Du har ikke heldet med dig.
Velkommen i klubben. Jeg blev også smidt af flyet.
Du tager det pænt.
Jeg har fundet ud af, at alting ordner sig til sidst.
Gør det?
Jeg ved, hvor svært det kan være at rejse i julen.
Der er også nogen, jeg skal besøge.
Rigtig mange.
Og så sidder jeg bare her. Men jeg ved, at det nok skal gå.
Jeg endermed at nå det hver jul.
Kristopher Kringle bedes komme til skranken.
Det er mig. Hvad sagde jeg?
Det går alt sammen, hvis du virkelig ønsker det.
Du skal bare tro på det.
Kristopher Kringle bedes komme til skranken.
- Glædelig jul, Judy. - Ja, glædelig jul.
Hvor kender du mit navn fra?
Hård dag?
Lad mig sige det sådan her:
Hvis de finder på at aflyse julen, er det fint med mig.
Hov hov, hvad så med mit job?
Du findernok noget andet. Du kan blive påskeharen.
Men tænk på, hvor meget børnene ville gå glip af.
Jeg synes ikke, de ville gå glip af meget.
Du har vist glemt, hvordan det er at være barn til jul.
Jeg kan slet ikke huske, hvordan det var at være barn.
Husker du ikke den pony, du fik i julegave, da du var otte?
Nå ja. Hvordan kunne jeg glemme det?
Jeg regnede ikke med nogen gaver, forfar varflad.
Men julemorgen stod han ude bag ved huset.
Lille Lynfod.
Din far tog to ekstra job for at købe den pony.
Han vidste, hvorvild du varmed heste.
Er det rigtigt? To job?
Det vidste jeg ikke. Hov, lige et øjeblik.
Hvorved du det fra?
Undskyld...
Sad julemanden ikke lige der?
- Julemanden? - Ja, en tyk fyr i en rød frakke.
Han sad lige der, og så pludselig... forsvandt han.
Du har vist fået nok.
Jeg er ved at blive skør.
Nu har vi ham.
Op mod væggen, din skiderik.
- Hvad sker der? - McLoosh fra Canadas politi.
- Du er anholdt. - For hvad? Jeg har ikke gjort noget.
Nej, du har kun brugt 10.000 dollars i matadorpenge.
- Matadorpenge? - Falske sedler. Spil ikke dum.
- Jeg har slet ikke brugt penge. - Og der flyver aberud af min numse.
- Hvad for noget? - Du begik én fejl.
Og det var at få miniscooteren leveret til din adresse.
- Det er Dem, der begår en fejl. - Ja, selvføIgelig.
Fjern den spand kolort fra mit åsyn, -
- før jeg kaster op ud over ham.
Der er ikke noget at se, folkens. Gå bare videre.
Åh nej. Nu får vi ballade.
- Hvor går de hen med far? - Vi får så meget ballade.
- Hvad er der galt? - Vi har vist brugt falske penge.
- Hvad betyder det? - Det betyder, at pengene ikke dur.
Det betyder også, at der nok er nogle, derleder efter pengene nu.
Og de er nok ikke rare.
Det kan ikke passe. Julemanden giver os da ikke penge, der ikke dur.
Kom.
Vi må finde Danny.
De laver pengene selv, så de ser ægte ud, og så narrer de folk med dem.
- Det er ikke pænt af dem. - Nej, men det er ikke rare folk.
Heldigvis er her så mange folk, at de nok ikke så os tage pengene.
Den teori holdt ikke vand.
Hej, unger. Hvordan går det?
Har i lige et øjeblik?
Det tagerkun et øjeblik. Vi skal bare spørge om noget.
Hold op. Slip mig.
- I har noget, der tilhører os. - Vi ved ikke, hvad i taler om.
Den taske, I fandt, fuld af penge.
Vi har ikke fundet nogen taske.
Jeg tror, pengene liggeri din rygsæk.
- Det gør de ikke. - Så lad mig se den.
- Jeg behøver ikke vise dig noget. - Skal jeg skrue bissen på?
- Jeg har en kniv. - Han harikke lært at folde den ud.
Han er en åndsbolle. Jeg har en kniv. Jeg ved, hvordan man folder den ud.
Lad mig så se.
Ved du, hvad der ville ske, hvis vi pludselig skreg... meget højt?
Juleaftensdag i et proppet center? Ingenting. I kan jo bare prøve.
Mary... må jeg bede om et skrig?
- Hold så op. - Undskyld. Hun skræmte mig.
Er du så glad? Ingen reagerede. Vær fornuftig og giv mig den rygsæk.
Undskyld. Flyt dig, unge mand.
Løb, Mary!
- Mange tak, bessefar! - Godt, jeg kunne hjæIpe.
Derløber de!
Lkke løbe. Det skaber opmærksomhed. Du skal bare gå... meget hurtigt.
Se jer da for, møgunger.
Der er to mænd efter os. De to der.
Nå da.
Bare rolig, børn. Jeg skal nok ordne de slemme mænd.
Hvad bilder i jerind at genere de søde, små børn?
Jeg melder jer til politiet.
Tag det nu roligt, dame. Det var bare for sjov.
Ja, Ginger. Vi legede bare med børnene.
Ginger? Hvor kender du hendes navn fra?
Hvad tror du selv, dit geni? Hvor er de så?
Og hvis du svarer: "Hvor er hvad?", flår jeg hovedet af dig.
De er i hans rygsæk.
Vil du have den?
Værsgo!
- Kom! - Av, min næse.
- Kom du noget til? - Få nu bare fat i de børn.
Bare den ikke er brækket. Jeg har betalt en formue for den.
Nå, Saunders. Hvor er pladerne?
Pladerne? De er ikke pakket ud. De står stadig i kasserne.
- Har du selv lavet dem? - Lavet dem?
Nej da. De fleste er vist købt i Wallmart.
Man er nok sjov. Griner jeg af dine vittigheder?
Du tror, du er så smart, at du bare kan spille dum.
Men mig narrer du ikke.
Så sig os nu bare, hvor resten afbanden er.
Hvad for en bande? Jeg har ikke nogen bande.
Nå, så det har du ikke? Hvordan forklarer du så den her?
Din hånd?
Ja, det er min hånd. Det ved jeg da godt.
- Han mener det her. - Ja, jeg mener det her.
- Hvorhar i det fra? - Hvortror du?
Du skulle have sagt til børnene, at de skulle opgive en falsk adresse.
Hvad har mine børn med sagen at gøre? Hvis i har så meget som krummet...
Hvad vil du så gøre?
Så sætter jeg mig ned.
Nu sidder jeg ned og er helt rolig.
Hvis I ikke har noget imod det, vil jeg meget gerne se mine børn.
Det vil vi søreme også.
Så nu skal du være en artig dreng og fortælle, hvor de er.
Jeg ved ikke, præcis hvor de er.
Jeg gik fra dem ved julemandens landsby for en time siden.
Julemanden? Tror du, vi hopper på den løgnehistorie?
Okay, nu er de væk.
Hvad laver du?
Hvis de får fat i pengene, kan vi ikke bevise, far er uskyldig.
Vi henter dem senere. Kom.
Vi må finde Danny. Han kan hjæIpe os. Kom.
Danny venter nok på os ved julemanden.
- Har du set nogen af skurkene? - Nej. Jeg tror, vi rystede dem af.
- Der er de. Kom så! - Der tog jeg fejl igen.
- Hvad skal vi gøre? - Hop op mellem rulletrapperne.
- Hvis de kan, så kan vi også. - Som du vil.
Kom så.
Av, det gjorde ondt.
Rejs dig op.
Tak. Hvor længe har du boet i Edmondton?
I præcis 54 timer og 37 minutter.
Det er løgn! Jeg har kun boet her i to uger.
- Hvor er du fra? - Los Angeles.
- Det er løgn! Det er jeg også. - Vi måtte flytte. Far blev fyret.
Det gjorde min far også. Fedt. Vi er blevet ført sammen af arbejdsløshed.
- Kan du lide at være her? - Helt ærligt, så hader jeg det.
- Det gør jeg også. - Det sutter røv.
Det sagde jeg også. Vi har vildt meget til fælles.
Blandt andet søskende, der er blevet væk. Skal vi lede efter dem?
Skal vi ikke drikke ud og finde dem bagefter?
Det er begrænset, hvor meget ballade rollingerne kan nå at lave.
Kom så.
Vi går herind. Skynd dig.
Hvilken vej?
Den her! Kom! Skynd dig.
Du tager venstre, jeg tager højre.
- Er det her, centerspøgelset bor? - Det var bare noget, jeg fandt på.
- Det ligner ellers hans sted. - Nej. Han findes slet ikke.
- Hvad var det, Brian? - Det var nok bare... en kedel.
- Så er jeg ikke bange. - Godt.
Der erikke noget at være bange for. For der er ikke noget centerspøgelse.
Men der er en kedel, som larmer. Skal vi ikke gå op?
Jo, det synes jeg også.
Fanget!
Løb!
Stop! Kom her.
Nå, I små møgunger. Giv mig så pengene.
Den vej, Mary!
Hvis du vil have pengene, må du selv hente dem.
Nu har jeg dig, knægt!
Åh gud!
- Nu har jeg dig. - Gudskelov!
- Hvad laver du, Brian? Slip mig. - Jeg er så glad for at se dig!
Det er min lillebror. Vi er tæt knyttet til hinanden.
Du vil ikke tro, hvad der er sket.
Hvor har i været? I skulle vente ved julemanden.
Det gjorde vi også.
- Hvor er Mary? - Det ved jeg ikke.
Vi blev jagtet af to mænd i kæIderen. Jeg tog en vej, hun tog den anden.
Hvad snakker du om?
Vi var her, sidst jeg så hende.
- Og hvor er alle de falske penge? - På en mannequindukke.
- Tror du, jeg hopper på den? - Jeg tror, det er rigtigt.
- Han ser bange ud. - Tak.
- Du fortjener hende ikke. - Han er bange, fordi Mary er væk.
Kom. Vi må finde far.
Der har jeg også lidt dårlige nyheder.
Far... er ligesom blevet... anholdt.
- Anholdt? Det bliver bedre og bedre. - Det passer altså.
- Åh nej. Nu er han der igen. - Han? Hvem?
- Centerspøgelset. - Er der nu også et spøgelse?
Der kan du selv se.
- Hej. Hvor har i været? - Mary!
- Har du det godt? - Ja. Bob har passet godt på mig.
Mange tak. Far ville have myrdet os, hvis der var sket Mary noget.
Bob er hunden.
- Er Bob hunden? Hvem er han så? - Han hedder Ulv.
Bob er en hund, og Ulv er en fyr. Alt erbare langt ude i dag.
Vi skal finde vagtstuen. Vores far erblevet anholdt.
- Kan De forklare os vejen? - Ja.
Jeg kender disse gange, som havde jeg bygget dem selv.
- Du er ikke centerspøgelset, vel? - Måske er jeg. Måske ikke.
Der findes ikke noget centerspøgelse. Det var bare noget, jeg fandt på.
Du har en livlig fantasi, forher er jeg. Eller også er jeg ikke.
Hakker du os så til hamburgere og fodrer Bob med os?
Normalt, ja, men Mary siger, I allerede sidderi saksen, -
- så i dag får Bob hundemad.
- Tak for det. - Vagtstuen ligger ved skøjtebanen.
I går ned ad gangen, op ad trappen og gennem den hvide dør.
- Hvid dør for enden af trappen. - Endelig ikke den røde dør.
- Hvorfor ikke? - Så ender i på Nordpolen.
- Tak forhjæIpen. - Det var så lidt.
Farvel, Bob.
- Glædelig jul, Ulv. - Glædelig jul, lille engel.
- Glem ikke det med den røde dør. - Nordpolen? Ja, klart...
Du må få lægerne til at give dig flere piller.
Kom nu, Brian.
Det må undersøges.
Hej. Hvordan går det så?
Det her skulle vel ikke være Nordpolen?
Godt. Okay...
Jeg skulle bare lige tjekke det. Hav det godt.
Hallo? Hallo?
Hvad laver du?
- Ikke noget. - Det var Nordpolen, ikke også?
Nej da. Hvor er du altså fjollet.
- Vil du selv se? - Det behøver jeg ikke.
- Slip os. - Læn dig frem.
I har fat i de forkerte.
- Er det her dårligt? - Det er en underdrivelse.
- Det sutter røv. - Nu kommer du med os.
- Vi har ikke gjort noget. - Hvorfor anholder de dem?
Nu må vi selv klare ærterne. Kom.
- Hvad skal vi? - Få far og Danny fri.
Vi bruger rygsækken som madding og får lokket skurkene til vagtstuen.
Men det er jo jul, så først skal de have en lille gave af vores familie.
En fint indpakket omgang hævn.
- Ved du, hvad du skal? - Tjek.
Så gårvi til den.
Mine søskende fandt pengene. De troede, de var fra julemanden.
Og nu bliver de jagtet af to bøller.
Bøller? Hvis mine børn er i fare, har jeg ret til at finde dem.
Du har ret til ikke at udtale dig. Og ikke andet.
Og du går ingen steder... kun ind i cellen.
Rico! Få dem ind på stationen.
Måske får de tungen på gled efter en nat i kachotten.
Javel. Og jeg hedder i øvrigt Smith.
Smith? Virkelig?
- Hvem af jer er så Rico? - Ingen af os hedder Rico.
Nå... godt så. Godt, at vi fik det på plads.
Nå, men smil... Du... og ham den anden der...
...tager Donald og Sherry med.
Så kører Sundstrom med mig.
Er alle med på planen?
- Ja. - Godt.
Tåbeligt sted at have et skab.
Okay, lad mig så høre. Hvad er jeres undskyldning denne gang?
Den møgunge skubbede mig ned i et akvarium med en haj.
Og jeg blev jagtet af et syredryppende spøgelse.
Menneskeædende ha jer og et syredryppende spøgelse?
Så i har stadig ikke pengene? Det var da utroligt.
Din nye hårfarve er rigtig flot.
Tak. Men du er stadig en idiot.
- Pas på! - Kom væk.
Hej. Gæt, hvad jeg har i rygsækken.
Så føIg dog efter ham, og få fat i de penge.
Hop på. Kom nu!
- Hvor skal mine fødder være? - Kom så!
Leder du efter den her?
Det var dråben. Jeg ordner selv den lille møgunge.
Pas på!
Slip mig!
Hallo!
- Jeg fik en hat! - Jeg kan ikke se noget! Fjern det.
Hvad er det?
Åh nej.
- Jeg kan ikke se noget! - Bare kørlige ud.
Drej til venstre.
- Åh nej. - Åh nej, hvad?
De blev tværet ud.
Hej, lille pige. Du skal forbi mig for at komme ned.
Og du kommer ikke forbi mig. Så du kan lige så godt komme frem.
Jeg gør dig ikke noget. På ære.
Okay, dame. Jeg giver op.
Du er en kvik, lille pige.
Bare giv mig pengene. Så får du lov til at tage hjem.
Værsgo.
- Snydt. - Åh nej.
Se! Nu begynder forestillingen.
Kom nu, lille skat. Ræk mig hånden.
- Du er en sød, lille pige, ikke? - Jo. Næsten altid.
Det må du ikke.
Penge!
Det er 100 dollars!
Hør nu her.
Du må få halvdelen.
Nej, behold du bare dem alle sammen. Værsgo.
- Åh nej. - Tak, fordi du kiggede forbi.
- Den pige er da fantastisk! - Tag hende.
Hvad glor du på, fiskeånde?
Det er da dødsjovt.
- Se! Pengene! - Hvad?
- De falske penge. - Jeg kan lugte dem på lang afstand.
Hvor sagde du, de var?
- Hr. Inspektør? - Ja, det er mig.
Se, hvem vi fandt i vandlandet.
Aha! Jeg har set dem før.
- Hvem er det nu, de er? - Cardoza-brødrene.
Leonard og Sheldon. Gamle kendinge.
Garbanzo-brødrene! Larry og Seymour.
- Jeg glemmer aldrig et ansigt. - Hvad har i gjort ved mine børn?
Hvad vi har gjort ved dine børn? Se, hvad de har gjort ved os!
Er det rigtigt? Har mine børn gjort det der?
- Undskyld, vi skal forbi. - Ikke skubbe.
- Se, hvad katten har slæbt med ind. - Nå da da.
Hvis det ikke er...
Det er Ginger Peachum. Hun er også en gammel kending.
Ja, hvem kender ikke den berygtede Gina Beachbum?
Jeg tænkte nok, du var indblandet i det her.
Rico! Eller hvad du nu hedder...
Tag hende med ud.
Så går vi.
Så er sagen opklaret. Førsteklasses arbejde, d'herrer.
- Så går vi hjem. - Undskyld?
Hvad med dem...
Nå ja. Smythe! Rudolph!
Hvor kunne i dog anholde denne gode familie? Løslad dem straks.
Jeg venter ude i vognen.
Eller bilen... eller hvad det nu var, vi kom i.
Godt.
Hold da op.
- Der ernoget galt med jeres chef. - Det siger du ikke?
Han var dygtig. Men så blev han sparket i hovedet af en hest.
Få alle sedlerne fisket op.
Hvis du kommer til at tale med rensdyrene, -
- så mind lige Rudolf om, at jeg erflyttet.
Tak. Du er bare alle tiders.
- Hvad laver du? - Taler med søløven.
Har jeg ikke sagt, det er dumt? Hej. Hvordan går det så?
Kom. Vi skal hen til far.
Her er din jakke.
Jeg må se at komme videre. Min mor står og venter.
Hun harvist fundet Sara.
- Skal vi hænge ud næste fredag? - Klart. SelvføIgelig.
Hvis jeg altså ikke får stuearrest resten af livet.
Ring til mig. Ellers ringer jeg til dig.
Det var rigtig sjovt. Nu savner jeg ikke længere Californien.
- Det gør jeg heller ikke. - Hej hej.
Hej.
- Hvad glor i på? - Ikke noget.
Så Edmondton sutter ikke røv mere?
Nu får vi ballade. Der kommer far.
Åh nej. Jeg kan ikke sige, jeg glæder mig.
Far!
- Har du det godt? - Jeg har det fint.
Nå, nu skal i høre.
Den gode nyhed er, vi har fået gratis årskort til forlystelsesparken.
Den dårlige nyhed er, at vi blev anholdt for falskmøntneri.
Det er alt sammen min skyld, far.
Nej, det var min skyld. Jeg gik fra Brian og Mary.
Ja, det er rigtigt, men resten var min skyld.
- Hvis jeg ikke var gået fra jer... - Det var min idé at bruge pengene.
Hold så op, begge to. Der eringen af jer, som passede jeres søster.
- Jeg kan passe mig selv. - Det var meget uansvarligt afjer.
Jeg ermeget vred.
Men først og fremmest erjeg glad for, at i alle sammen har det godt.
Men i må love mig noget.
Hvis jeg nogensinde beder en af jer om at passe hende, -
- så gør i det uanset hvad. Er vi enige om det?
- Okay. - Helt sikkert.
Godt. Lad os så se at komme hjem.
Én ting er sikker.
Fra nu af får vi overstået alle juleindkøb i juli.
Kom her, lille tøs.
Har du så en kæreste nu?
- Er i Saunders-familien? - Ja.
Sam Nichols. Jeg ejer centret her.
Jeg er meget ked af al balladen. Skønt, at det endte godt.
- Det ervi også glade for. - Fantastisk, som alt ordner sig.
Nå, men glædelig...
Hør, du skulle vel ikke have forstand på heste?
- Jo. Jeg voksede op med heste. - Du ser også sådan ud.
Jeg spørger, fordi jeg har en lille ejendom oppe nordpå.
400 hektarland, 50 heste.
300 kreaturer.
Jeg har endda et dusin rensdyr.
Jeg står og mangler en, der kan drive gården for mig.
Hvis du er interesseret, så kom og tal med mig efterjuleferien.
Det vil jeg gøre. Tak.
Strålende. Så rigtig glædelig jul til jer alle.
- I lige måde. - Glædelig jul.
Det var dog utroligt. Kom her.
Jeg har set ham før et sted.
Åh nej, jeg kommer i tanke om noget. Jeg fik ikke købt nogen julegaver.
- Vi behøver ikke nogen gaver. - Julen handler jo om familietid.
- Hvad var det, du sagde? - Jeg ved ikke, hvad der går af mig.
Kom her, din lille tosse. Danny, kan du ikke reparere julemanden?
Ja, han står og dingler.
Du godeste. Hvad er der sket her?
Det her er en ransagningskendelse fra McLoosh.
- Fra Canadas politi. - Det var da utroligt.
Hvis vi skal se positivt på det, så har de pakket ud for os.
- Skal vi begynde at rydde op? - Ikke nu. Jeg er dødtræt.
Vi gør det i morgen. Vi køber pizza og serfilm.
- En familiepizza med ekstra ost? - Pepperoni og champignon.
Og canadisk bacon.
Hold da helt ferie.
- Godmorgen, skat. - Judy! Du nåede det.
Hvor var det godt.
Mor! Jeg vidste, at du kom hjem til jul.
Jeg vidste det bare!
- Du nåede det. - Mor. Er du kommet?
- Jeg vil da se jer åbne gaverne. - Jeg må sige, at...
Jeg ved det godt. Jeg forstår simpelthen ikke, -
- hvordan du fik styrpå huset på så kort tid.
Træet. Gaverne.
- Det er bare så smukt. - Er det?
Jeg er stolt af jer. Det er fantastisk.
I må have knoklet hele natten.
- Nej, egentlig ikke. - Det var ikke noget at tale om.
- Vel, far? - Helt enig.
Nu skal jeg gøre min del. Jeg laver en fremragende julemiddag.
- Du har husket kalkunen, ikke? - Kalkunen? Det var bare, fordi...
Hvor er det flot, Wayne!
SelvføIgelig har jeg købt en kalkun. Det erjo jul.
Se lige her!
Kære Mary. Takfor mæIk og småkager.
Jeg havde spist dem, hvis jeg ikke varpå slankekur.
Jeg er glad for, at alt ordnede sig.
Men det vidste du jo, det ville. Ikke også?
Tak, fordi du tror på mig, Mary.
Jeg tror også, vi har fået overbevist Danny og Brian.
- Se lige alle de gaver. - Tror du ikke?
- Hold da op. - Hold da helt op.
Jeg håber, det bliver jeres bedste jul nogensinde.
Din ven, julemanden.
PS. Gå hen til vinduet i stuen.
Og husk, at jeg altid er i nærheden.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2008