Svět investic...
...může být džunglí.
Býci. Medvědi. Nebezpečí na každém kroku.
Proto se ve Stratton Oakmont pyšníme tím,
že jsme nejlepší.
Vyškolení profesionálové vás provedou finanční divočinou.
Stratton Oakmont.
Stabilita.
Poctivost.
Pýcha.
Raz!
Dva!
Tři!
25 táců prvnímu píčusovi, co se trefí do černýho!
Do toho!
Raz!
Dva!
Tři!
Jmenuju se Jordan Belfort. Ne on.
Já.
Jsem bejvalej příslušník střední třídy.
Vychovali mě dva účetní v bytečku v Bayside v Queensu.
V šestadvaceti jsem si jako šéf makléřský firmy
za rok vydělal 49 milionů dolarů,
což mě vytočilo, protože mi scházely tři blbý melouny do milionu tejdně.
Ne, měl jsem bílý ferrari jako Dona Johnsona v Miami Vice.
Ne červený.
Vidíte ten megabarák? To je můj dům.
Moje žena Naomi, vévodkyně z Bay Ridge v Brooklynu,
bejvalá modelka, holka z reklamy.
Taky mi ho hulila ve ferrari.
Takže si zase strčte péro do kalhot.
Kromě Naomi a dvou super dětí
vlastním panství, tryskáč, šest aut, tři koně,
dva rekreační objekty a 50 metrů dlouhou jachtu.
Zvedněte kotvy!
Kromě toho se sázím jako šílenec, piju jak duha,
dělám to s kurvama i šestkrát tejdně.
Chtějí mě obžalovat tři federální úřady.
A jo, miluju drogy.
- Ještě jednu. - Jsi vzrušenej?
POZDĚJI TOHO VEČERA...
- Jordane, stoupej! Zřítíme se! - Klídek!
Klid!
- Jsi v pohodě? - Jo.
Dobrá práce.
Dojdi dobře domů.
- Tak zas někdy. - Jasně.
Beru denně tolik drog, že by z toho byly Manhattan,
Long Island a Queens sjetý celej měsíc.
Pane Jordane...
Beru až patnáct metakvalonů denně, aby mě nebolely záda,
adderall, abych se soustředil,
xanax, abych se zbavil napětí, trávu na zklidnění, kokain na probrání,
a morfium beru,
protože je to úlet.
Dobrý ráno, Nathane.
Ale ze všech drog, co jich na světě je, mám jednu úplně nejradši.
Protože...
Když jí máte dost, jste neporazitelný,
schopný dobýt svět
a rozdrtit nepřátele.
Ale nemyslím tohle.
Myslím tohle.
Za prachy si nejen pořídíte lepší život, žrádlo, bouráky a kundy,
ale je z vás díky nim i lepší člověk.
Můžete štědře přispívat na církev či politickou stranu,
nebo zachránit puštíka před vychcípáním.
Vždycky jsem chtěl bejt bohatej. Zavzpomínáme si.
Bylo mi 22, právě jsem se oženil. Už tenkrát jsem šílel po prachách.
Tak jsem vyrazil na jediný místo na světě, který vyhovovalo mejm velkejm ambicím.
Miluju tě.
Jsi naprostá sračka.
Máš proti tomu něco?
Jordane?
- Vůbec nic. - Dobře. To totiž jsi.
Sračka. Budeš dělat spojovatele.
Budeš pětsetkrát denně vytáčet telefon
a pokoušet se mě spojit se zámožnejma podnikatelema.
A dokud neuděláš makléřský zkoušky, nebudeš dělat nic jinýho. Sedni. Sedni!
Loni jsem vydělal přes 300 000 dolarů.
Ten druhej, co pro něj budeš dělat, vydělal přes milion.
Milion dolarů? Tak to bude asi ještě větší vůl.
- Jordan Belfort? - Pane...
- Mark Hanna. - Těší mě.
Mě taky. Místního blba už znáš.
Nasaď úsměv a vytáčej. Do jedný od toho nezvedneš palici.
Ser na něj. Já jsem hlavní makléř. On je jen nanicovatej přizdisráč.
Vyser si voko, Hanno.
Fakt jsi při pohovoru zkoušel prodat akcie?
Něčím jsem se musel vyčlenit.
Kurva, to se mi líbí!
Oběd. Dneska.
Začneme volat v 9.30,
protože klienti už berou telefony.
Tři, dva, jedna.
Šukáme!
Jestli chcete vědět, jak mluvěj peníze, běžte k obchodníkům na Wall Street.
Kurva sem, sračka tam. Píča, čůrák, debil. Nevěřil jsem svým uším.
Za vteřinu jsem byl závislej.
- Jako by mi vstříkli adrenalin. - Ty vole, koukni, kde jsou dneska akcie!
- Vem ten zkurvenej telefon! - Jistě...
Ty jsi děsnej kokot, Hanno.
Je nám srdečně u prdele, jak ta technologie funguje.
Chceme jen kurevsky zbohatnout.
Jordan Belfort.
Mám to! Je čas zkreslit čísla.
Dva tisíce. Microsoft. Jde do háje.
Pojď.
Žije to. Podrž to, je to žhavý.
Vraž to tam a zavři to.
Prodáno!
Koks?
Ne, ale děkuju.
Pane Hanno, co vám dnes odpoledne nabídneme?
Plán je následující, Hectore.
Přineste nám dvě absolut martini.
Jak je mám rád. Bez ledu.
A pak přesně za sedm a půl minuty přineste další dvě.
A pak v intervalu pěti minut noste další,
dokud jeden z nás neodpadne.
- Vynikající strategie. - Mně zatím stačí voda. Díky.
Je na Wall Streetu první den. Dejte mu čas.
- Děkuju. - Díky.
Pane Hanno?
Vy berete během dne drogy,
a přesto fungujete a pracujete?
Jak jinak by se ta práce dala dělat?
- Kokain a děvky, příteli. - Jasně.
Jsem fakt nadšenej, že můžu dělat ve vaší firmě.
- Vaši klienti jsou naprostá... - Na ty se vyser.
Musíš hlavně nosit prachy domů.
Máš holku?
Jsem ženatej. Jmenuje se Teresa. Stříhá vlasy.
- Gratuluju. - Děkuju.
Mysli na Teresu.
Jak se to hraje? Přesunuješ prachy z klientovy kapsy do svojí.
Ale když vyděláte zároveň i klientovi, tak je to výhodný pro všechny, ne?
Ne.
Pravidlo Wall Streetu číslo jedna.
Nikdo, ani Warren nebo Jimmy Buffet, neví,
jestli půjdou akcie nahoru, dolů, na stranu nebo se budou motat dokola.
A už vůbec to nevědí burzovní makléři. Je to fixl. Víš, co to je?
To je něco nepravýho.
Nepravost, falešnost, marnost, umdlelost...
Je to vílí prach. Neexistuje to. Neusadí se to. Nemá to význam.
Není to v tabulce prvků. Není to skutečný.
Jasně.
Sleduj mě.
- Vyrábíme kulový. Nic nestavíme. - To ne.
Když máš klienta, co koupil akcii za osm,
a ona je teď za 16, je v rauši.
Chce inkasovat, vzít si prachy a běžet domů.
To mu nedovolíš. - Jasně.
- Bylo by to skutečný. - Chápu.
Co uděláš? Dostaneš další super nápad. Mimořádnej nápad.
Další akcie,
do kterejch investuje výnosy.
A on to pokaždý udělá.
Jsou to totiž závisláci.
Tohle budeš dělat pořád dokola.
On si bude myslet, že je v balíku, což papírově bude,
ale my, makléři, si budeme nosit domů hotový prachy. Provize, ty vole!
Jasně.
- Neuvěřitelný. To mě fakt nadchlo. - To by mělo.
Existujou dva klíče
k makléřově úspěchu na burze.
Především...
...musí bejt v pohodě.
- Honíš si ho? - Jestli si ho honím?
Jo, honím.
Kolikrát tejdně?
Třikrát nebo čtyřikrát. Někdy pětkrát.
To musíš zlepšit. To jsou zelenáčský cifry.
Já si ho honím minimálně dvakrát denně.
Ráno po cvičení a po obědě.
Fakt?
Chci to, ale proto to nedělám.
Dělám to, protože to potřebuju.
Pracuješ s číslama.
Celej den frčej desetinný čárky.
Zatracený číslice.
Musíš leštit klacek, až to stříká přes rameno.
Některý lidi to znechucuje.
Musíš si honit brko, aby ti proudila krev. Abys pod opaskem držel rytmus.
- Provedu. - To není rada, ale nařízení. Věř mi.
Když to neuděláš, ztratíš balanc a překotíš se.
Nebo ještě hůř - zhroutíš se.
- Zhroutit se nechci. - To ne.
- Jdu do toho. - Zhroucení je ošklivá věc.
Vycákej si ho, kdykoli to půjde. Až v tom budeš fakt dobrej,
budeš při tom myslet na prachy.
Druhej klíč
k úspěchu v tomhle oboru je tohle.
- Jmenuje se kokain. - Jasně.
Budeš díky tomu ve střehu. Budeš rychlejc vytáčet číslice.
A víš co ještě?
Je to dobrý pro mě.
Ano.
- Otáčení. Stíháš mě? - Otáčení.
Udrž klienty na ruským kole.
Točí se. Lunapark má otevřeno 24 hodin denně 365 dní v roce
všechny desetiletí a staletí.
A je to.
Tak se to hraje.
- Olivu? - Děkuju.
Dělej.
Jsme společnej jmenovatel.
Drž rytmus.
Slyšíš ozvěnu.
Peníze přicházej.
Průvod přichází do města,
jde po Broadwayi.
Je to jednosměrka.
Ve směru, kterým jdu.
Následujícího půl roku jsem se s Wall Street seznamoval podrobněji.
Vydělával jsem děsný prachy a chystal se na makléřskou zkoušku.
Konečně ze mě byl licencovanej makléř.
Chystal jsem se vydělat majlant. První den budoucího vládce všehomíra.
19. ŘÍJNA 1987
Před půlrokem jsem koupil Exxon za 86,25.
Dneska to je na 36,50.
Říkalo se tomu pak černý pondělí. Bez prdele.
Ve čtyři odpoledne klesnul trh o 508 bodů,
což byl největší propad od krachu v roce 1929.
Znám vaši rodinu.
Nějaká evropská země se posrala.
Ať si dělají, co chtějí. Náš trh je pevnej.
To neprodávejte.
- Posraný tsunami. - Děláte velkou chybu.
Promluvím s vaší ženou.
Všichni se z vás budou pokoušet něco vytáhnout.
- Nevím, co se děje. - Já vím.
Ty vole...
A je to v prdeli!
Neuvěřitelný. Můj první makléřskej den stál za hovno.
L.F. Rothschild,
firma založená v roce 1899, přestala za měsíc existovat.
Wall Street mě spolknul
a hned mě zase vysral.
Zastavíme můj snubní prsten.
- Zlato. - Nevadí mi to. Kdyby bylo třeba.
Posloucháš mě? Do zastavárny nic nedávej.
- Co ti pořád opakuju? - Že budeš milionář.
Přesně tak. Nech mě hledat. Něco seženu.
- Co tohle? - Co?
Obchod s elektronikou.
- Skladník. - To ne.
- Někde začít musím. - Nebude tě to bavit.
- Vypracuju se na manažera. - Nebudeš dělat skladníka.
- Proč? - Jsi burzovní makléř.
Makléře teď nikdo neshání. Chápeš to?
KARIÉRA NA BURZE
Tady jo.
- Co tu píšou? - Makléři.
- Makléři na Long Islandu? - No a?
VÍNO, ALKOHOL
ÚČETNICTVÍ
Hledám Investorský centrum.
- Chcete investovat? - Ne, hledám Investorský centrum.
To je tady. Jste tu správně.
Jsem Dwayne.
Zdravím. Mluvili jsme spolu po telefonu.
Jordan Belfort. Jsem makléř z Rothschildu v New Yorku.
Posaďte se. Těší mě.
- Mluvili jsme spolu... - Po telefonu.
Před pár hodinama.
- Jsou podnikaví. - Tři centy za akcii. Dělá to tři dolary!
Ty chudáku!
- Kde máte quotrony? - Co?
Počítače.
Nepotřebujeme je. Obchodujeme přímo z pink sheetů.
- Cože? - Jsou to akcie za penny.
Firmy, co nedosáhnou na NASDAQ, obchodujou tady.
Akcie za penny?
Třeba firma Aerodyne je moc zajímavá... Teda Aerotyne...
- Jo, Aerotyne. - Aerotyne...
Jejich akcie teď frčej.
Dva bráchové vyráběj detektory radarů doma v garáži.
Možná jsou to mikrovlny. Firemní telefony bere jejich máma a je moc milá.
- Firemní? - Jinak o nich nic nevím.
Akcie za šest centů? Kdo to proboha kupuje?
Většinou takoví ňoumové. Vždycky nějakej pošťák.
Instalatéři.
Viděj naši reklamu v Hustleru nebo Lidovým mechanikovi.
- Ta reklama tvrdí, že rychle zbohatnou. - V Hustleru?
- Časopis pro pány. - Nahotinky.
Pomáháme jim splácet barák, koupit ženě prsten s diamantem, loď...
Je to nějak regulovaný? Nebo co vlastně děláte?
- Tak trochu. - Tak trochu?
- Ty spready jsou obrovský. - O to právě jde. Jak že se jmenujete?
- Jordan Belfort. - Kolik vyděláte na spolehlivejch akciích?
Vydělám jedno procento. Vlastně vydělával jsem.
Na pink sheetech vyděláte 50 %.
Padesát procent?
Provize 50%? Za co?
Je to marže za naše služby.
Když prodám akcie za 10 000 dolarů, dostanu provizi pět táců?
Jestli toho prodáte za deset litrů, zadarmo vám ho vyhulím.
A doufám, že se to stane.
Dobrý den, Johne, jak se vede? Před pár týdny jste nám poslal pohled
s dotazem na akcie za penny, které mají vysoký růstový potenciál
a velmi malé riziko poklesu. Vzpomínáte?
Výborně. Johne, volám vám, protože mi dneska přistálo něco na stole.
Nic lepšího jsem za posledního půlroku neviděl.
Chci vám to vylíčit. Máte chvilku?
Ta firma se jmenuje Aerotyne International.
Je to high-tech firma ze Středozápadu.
Brzo jim schválí patent na detektory radarů nové generace,
které mají široké využití jak v armádě, tak v civilu.
Teď se jejich akcie prodávají mimo burzu za deset centů za jednu.
Naši analytici naznačují, že by to mohlo jít ještě mnohem výš.
Kdybyste investoval jen 6000 dolarů, můžete vydělat až 60 000!
Takovou mám hypotéku.
Přesně, splatíte tím hypotéku.
Jednu věc vám slíbím i na tomhle trhu.
Vždycky klienty žádám, aby mě nesoudili podle úspěchů,
ale podle proher. Mám jich hodně málo.
Aerotyne je, soudě podle technických faktorů,
určitě trefa do černého.
4000? To bude 40 000 akcií, Johne.
Hned ten obchod uzavřu. Sekretářka vám to pak telefonicky potvrdí.
Souhlas?
Výborně. Díky za důvěru, Johne.
- Vítejte v Investorském centru. - Moc děkuju.
Nashle.
Ty vole, jaks to udělal?
Jen tak jsem vydělal dva tácy.
Ty kluci na mě čuměli, jako bych právě vynalezl oheň.
Výborně, ještě líp.
Prodával jsem odpad popelářům a vydělával na tom ostošest.
Budete litovat, že jste toho nekoupil víc.
Prodával jsem jim sračky.
Ale podle mě bylo jejich prachům líp v mojí kapse.
Uměl jsem je líp utratit.
- Promiňte. To je vaše auto? - Jo.
- Pěkný fáro. - Díky.
- Donnie Azoff. - Jordan Belfort. Těší mě.
Často tu to auto vídám.
- Podle mě bydlíme ve stejným baráku. - Fakt?
- Dvanáctý patro? - Jo. A vy?
Čtvrtý patro. Dvě děti. Ošklivá manželka.
Co děláte?
- Prosím? - Čím se živíte?
- Jsem makléř. - Makléř.
Jo.
- Dětskej nábytek. - Bezva.
Je to v pohodě. Vyděláte si hodně?
Nedaří se mi špatně.
Nejde mi to do hlavy. Máte krásný auto, bydlíme v jednom baráku...
Kolik si vyděláte?
Ani nevím. Minulej měsíc 70 000.
- No to určitě! - Myslím to vážně.
Já taky.
Vážně, kolik vyděláváte?
Už jsem vám to řekl. Sedmdesát tisíc. Přesně to bylo minulej měsíc 72 000.
Tak nějak.
- Za měsíc jste vydělal 72 táců? - Jo.
Víte co?
Ukažte mi výplatní pásku na 72 000 a já dám výpověď a budu dělat pro vás.
Ahoj, Paulie. Všechno je v pohodě.
- Dávám výpověď. - Fakt dal výpověď.
Bylo to trochu divný. Sotva jsme se seznámili.
Susan do toho nic není.
Něco na něm bylo. Třeba ty svítivě bílý zuby.
Nosil kostěný obroučky s čirými skly, aby působil jako bílej protestant.
Kromě toho se o něm leccos povídalo.
Slyšel jsem děsný krávoviny. Ani jsem to nechtěl vytahovat.
- Je to blbost. - Děláš si ze mě prdel?
Lidi toho nakecaj. Často to ani neposlouchám.
- Co se povídá? - Něco o tobě a tvojí sestřenici.
- Já to ani neposlouchám. - Tak to není.
- Vůbec ne. - Říká se, že sis vzal vlastní sestřenici.
Jo, moje žena je moje sestřenice. Ale je to jinak, než si myslíš.
- Je to přímá sestřenice? - Její táta...
...je brácha mojí mámy.
Není to... Vyrůstali jsme spolu.
Vyrostla z ní sexy holka. Všichni moji kámoši ji chtěli vojet.
Nenechám přece ty debily, aby mi přefikli sestřenici.
Tak jsem využil toho, že jsem bratranec.
Nenechám si přece vojíždět sestřenici od někoho jinýho. Když už někdo, tak já.
Jasně. Nebojíš se kvůli dětem?
Co je s dětma? Máme dvě děti.
A jsou... Nechci se vyptávat, ale jsou v pohodě?
- Nejsou postižený. - Ale pravděpodobnost je velká...
Je tam až 65procentní pravděpodobnost,
že dítě bude postižený. - Z toho bych se posral.
Mít dítě je riziko, i když to není tvoje sestřenice.
Co kdyby se něco takovýho stalo?
Kdyby to dítě bylo postižený, jel bych na venkov,
otevřel auto a řekl mu: „Dávám ti svobodu. Můžeš jít.“
Děláš si ze mě prdel.
- To je děs. Neudělal bys to... - Ty ses teda tvářil.
Dali bysme ho asi do ústavu, kde se o takový děti staraj.
- Jestli jsi šťastnej, není co řešit. - Nikdo ženatej není šťastnej!
To mě mrzí.
Hele... Fakt jsem za tu práci moc rád.
- Baví mě to. - Jsem s tebou spokojenej.
- Mám pro tebe dárek. - Dárek? To je hezký.
Mám to vzadu.
- Cože? - Mám to vzadu.
- Je to zabalený? - Jo, ubalený.
- Nechápu. - Tak už pojď, vole.
- Teď ty. - Ty ses zbláznil.
Dej si.
- Ne! - Nikdo tu kurva není.
- Zakuř si se mnou crack. - Do toho nejdu.
- Dej si se mnou trochu cracku. - Dám si páva a šlus.
Jseš magor.
Zaběháme si? Mizíme odsud.
Pryč odsud. Jdeme běhat.
Poběžíme jako lvi, tygři a medvědi!
Ty vole, běžíme!
Běžíme! Zdrhej!
Běž! Běž!
Dovolali jste se do Frankovy autodílny.
Momentálně máme zavřeno. Nechte nám vzkaz.
Dobrý den, tady Jordan Belfort.
Chceme si s partnerem pronajmout vaši dílnu.
Založili jsme s Donniem vlastní podnik.
Nejdřív jsme potřebovali makléře. Zkušený obchodníky.
Pár jsem jich najal u nás doma.
Vydra. Prodával maso a trávu.
Chester prodával pneumatiky
a trávu.
Robbie prodával, co zrovna splašil.
Většinou trávu.
Přineste nám kečup.
Tohle je Brad. Toho jsem moc chtěl.
Jenže do toho s náma nešel. Beztak už vydělával děsný prachy.
Prodával metakvalon. Byl to metakvalonovej král z Bayside.
- Sbalíš na to nějakou? - Jasan.
Někdy sem nějaký přiveď. Ať se podívaj.
Ať se mrknou! Rozumíš mi?
Zipe, vyřiď ségře, že jsem se na ni ptal.
Příště mi přines její spoďáry.
- Prej už s tebou nechce mluvit. - Vypadni.
Mami, bude kuře?
Mami!
Je to jednodušší, než to vypadá.
Každej, komu voláte, chce rychle zbohatnout.
Všichni chtěj něco za nic.
Jednou jsem prodal trávu amišovi. To jsou ty s fousama bez kníru.
Tvrdil, že chce jen vyrábět nábytek.
- No a? - Jak to s tím souvisí?
- Ty vole, o čem to mluvíš? - Zrovna jsi říkal,
že zbohatnout chce každej.
Ty vole, tos fakt říkal.
- Co to melete? - Nebo buddhisti.
Choděj v prostěradle a nic nekupujou.
Nemluvím o buddhistech a amiších, ale o normálních pracujících lidech.
Zbohatnout chce každej. Copak jsem magor?
Buddhistickej amiš určitě neexistuje.
- Přinesla byste nám kečup? - Chlapi, vy si nechcete vydělat?
Já jo.
Já si vydělat chci. Prodám cokoli.
Prodám metakvalon jeptiškám. Budou tak nadržený, že si to spolu rozdaj.
To je slovo do pranice. Prodáš cokoli? Tak mi prodej tohle pero.
Prodej mi to pero.
Můžu nejdřív dojíst?
Brade, předveď jim to. Prodej mi to pero. Sledujte.
- Mám ti střelit tohle pero? - To je můj člověk. Ten prodá všechno.
- Můžeš se mi podepsat na ubrousek? - Nemám pero.
- Přesně. Je to o poptávce a nabídce. - Viděli jste? Vytvořil potřebu.
Naveďte je, aby akcie chtěli. Přesvědčte je, že je potřebujou.
O to právě jde. Všechny jeptišky jsou lesby.
Co to meleš?
- Neudržej si chlapa, tak šukaj s holkama. - Musel jsem to říct čtyřikrát!
On k nám nepatří.
Věděl jsem, že nevystudovali Harvard.
Troubovi Robbiemu Feinbergovi trvalo pět let, než dodělal střední.
Alden Kupferberg alias Vydra neměl ani maturitu.
Zvrácenej Číňan Chester Ming si myslel, že džiu-džitsu je v Izraeli.
Nejchytřejší z nich byl Nicky Koskoff. Dokonce studoval práva.
Říkal jsem mu Prcek kvůli tomu jeho děsnýmu příčesku.
Ale i když budou blbý, ale mladý a chtivý,
během mžiku z nich udělám boháče.
Panebože.
- Líbí se ti? - Je krásnej.
Nejsou to sice největší kameny na světě, ale je to kvalita.
Je nádhernej. Jsou moc krásný.
- Ach jo. - Co je?
- Tenhle pohled znám. Co se děje? - Já ti nevím...
Ty akcie a firmy
za moc nestojej.
Jo, jsou hrozný.
Ale to, co dělám, je úplně legální.
To vím. Ale nikomu nic nevydělaj, viď?
Někdy jo, někdy ne. Víš, jak to chodí.
Nebylo by lepší prodávat je lidem, co si můžou dovolit o peníze přijít?
Jasně.
Ale boháči tyhle laciný akcie nekupujou.
- Zkrátka ne. - Jak to?
Protože jsou na to moc chytrý.
Kterej vysokoškolák
by věřil těmhle vypatlancům?
- Zavolej mu. - Je to pět táců!
Ale co kdyby nezněli jako vypatlanci?
Co kdybych je naučil prodávat pracháčům?
Opravdickejm pracháčům.
Rozhodl jsem se firmu předělat.
Pánové, vítejte
ve Stratton Oakmont.
Otrapové, teď se zaměříte na nejbohatší procento Američanů.
Na velryby. Bílý velryby.
Tenhle scénář bude vaše nová harpuna.
Všechny vás naučím,
jak se stát kapitánem Achabem. Jasný?
- Jakej kapitán? - Achab. Z takový tý...
- Knihy... - ...knihy, vole!
Nahoď mozkovnu, vole!
Jsme nová firma. Máme nový jméno.
Jsme firma, který můžou klienti věřit.
Firma, který můžou důvěřovat.
Firma hluboce zakořeněná na Wall Street.
Naši zakladatelé připluli na Mayflower
a vytesali název Stratton Oakmont přímo do plymouthský skály! Jasný?
Jak budeme postupovat?
Nejdřív jim nabídneme Disneyho, AT&T a IBM, výhradně spolehlivý akcie.
Známý firmy.
Až je zaháčkujeme,
tak jim střelíme ten sajrajt. Pink sheety, akcie za penny...
Na tom vyděláme my. Padesátiprocentní provize.
Jde o to upevnit si pozici, než se obchod vyřídí.
Až to napíšou ve Wall Street Journal,
bude už pozdě.
Pak budete čekat.
A čekat. Kdo promluví první, prohraje.
Děkuju za zavolání. Musím si to rozmyslet
a probrat to se ženou. Ozvu se vám.
Musej si to rozmyslet, probrat to se starou nebo Zoubkovou vílou.
Co melou, je fuk.
Jedinej problém je, že vám nedůvěřujou.
Proč by taky měli? Jste jen mizerný prodejci.
- Co jim řeknete? - Vložím Union Carbide za sedm,
vyberu za 32.
- Texas Instruments za 11 vyberu za 47. - U.S. Steel za 16 prodáme za 41!
Řeknete mi: „Kupte mi pár tisíc akcií Disneyho teď hned!“
Vážně, Kevine? Myslíte to vážně?
Já nevím. Vůbec vás neznám.
Souhlasím. Vůbec se neznáme.
Jmenuju se Alden Kupferberg.
- Feinberg. - Chester Ming.
Jsem viceprezident.
- Mám v plánu stát se příští rok... - ...nejlepším makléřem ve firmě.
Toho nedosáhnu, když se budu mýlit.
Vypadá to,
že mluvíte upřímně.
Nezbohatnete z toho, ale ani nezchudnete. Tenhle obchod nám poslouží...
...jako test pro budoucí spolupráci, Kevine.
- Už se vám se mnou mluví líp? - Budete mít jistotu,
že jste na Wall Street našel makléře,
kterému můžete věřit
a který vám bude permanentně vydělávat peníze.
Souhlasíte?
Musím říct, že jste na mě udělal dojem.
- Co vy si o tom myslíte? - Kevine...
Dejte mi šanci koupit spolehlivé akcie, jako je Kodak,
a věřte mi, že vás bude mrzet jediná věc.
- Že jste toho nekoupil víc. Souhlasíte? - Sakra.
Žena se se mnou asi rozvede, ale jdu do toho.
Rozhodl jste se výborně. Kolik do toho dáte?
Pět tisíc dolarů.
- Co zkusit 8000? - Tak deset.
- Chcete? - Deset! Skvěle!
Uzavřu ten obchod a za pár minut vám ho potvrdím.
- Vítejte ve Stratton Oakmont. - Díky. Jdu si dát pivo.
- Je to sranda. - Mějte se!
Díky, Jordane...
Jdi vole do prdele!
Blbec!
Jestli se v něčem vyznám, tak jsou to aerolinky.
Cuchon Airlines, to je budoucnost. Jděte do toho hned...
Jsem Nicky Koskoff, viceprezident Stratton Oakmont.
Judy, upřímnou soustrast. Kdy zemřel?
Kdyby akcie o pár bodů klesly...
Jak říkával můj děda, budiž mu země lehká, budou to tři prdele prachů.
Je to jako koupit sluneční světlo, ještě než začne svítit slunce.
Velmi moudré rozhodnutí.
Přepojím vás na asistentku prodeje. Rhondo!
- Přepojím vás na Andreu. - Kde je Rhonda?
Byl to pro všechny úspěšnej tejden?
Konec měsíce.
Dvacet osm celých sedm milionů dolarů brutto provize!
A to všechno z pink sheetů!
V rámci každotýdenního hýření
jsem naší roztomilé asistentce Danielle Harrisonové nabídl
deset tisíc dolarů, když si nechá oholit lebku!
Chcete to?
Oskalpujeme ji!
Jdeme do toho!
Skalpovat! Skalpovat! Skalpovat...
Pánové, Danielle slíbila,
že si za těch deset táců pořídí prsní implantáty!
Už teď má trojky, ale chce mít pětky!
To jsme super firma!
Nejlepší firma na světě!
Ať jí to z tý palice lítá!
Pošlete sem striptérky!
Naše pověst se šířila po celém Wall Streetu.
I tam, kam jsem si to nepřál.
ZVLÁŠTNÍ AGENT
Z Forbesu, vlajkový lodi Wall Streetu, mě oslovili, že o mně chtějí napsat.
- Jak vidíte budoucnost Stratton Oakmont? - Jedním slovem?
Diverzifikace.
Takhle mi to naprosto stačí, děkuju. Společnou fotku?
Jako by mi flusla do ksichtu!
ZVRÁCENÝ ROBIN HOOD
Ta intrikánská pizda!
- Píše, že jsem Vlk z Wall Street! - Máš tam pěkný vlasy.
PROSAZUJE POFIDERNÍ AKCIE
„Jordan Belfort je jako zvrácený Robin Hood, co bere bohatým
a dává sobě a svojí veselé makléřské partičce.“ Přečti si to!
- Hele. Špatná reklama neexistuje. - Přečti si ten článek.
Vypadáš skvěle! Jsi ve velkým časopise!
Uklidněte se! Ustupte!
Držte huby!
Co to má znamenat?
To ten článek ve Forbesu. Všichni tu chtěj pracovat.
- Co jsem řekla? - Chci se slušně zeptat.
Kdo chce flek, musí mluvit se mnou!
Forbes ze mě udělal superstar.
Každej den si ke mně razily cestu desítky mladíků bažících po penězích.
Když jsme je vzali, vypadli přes noc z vejšky
a všechno, co měli, utratili za oblek od podnikovýho krejčího.
To si děláte prdel!
Doslova jsme ty kluky oblékali.
A najednou tu čmuchá tenhle debil.
Kdykoli někdo stoupá vzhůru,
hned se objeví nějakej vůl a snaží se ho stáhnout dolů.
Během pár měsíců jsme byli dvakrát větší a přestěhovali se do větší kanceláře.
Byl to blázinec. Oslava chamtivosti.
Rovnocennou roli hrál kokain, testosteron a tělní tekutiny.
Bylo to tak zlý, že jsem musel vyhlásit zákaz šukání mezi devátou a sedmou.
Ale ani to nepomohlo.
Šílenství začalo toho dne,
kdy si ho makléř Ben Jenner
nechal ve fungl novém výtahu vyhulit od asistentky.
Jmenovala se Pam.
Měla úžasnou techniku zahrnující divoce krouživý a cukavý pohyby.
Měsíc nato jsme si to s ní s Donniem rozdali ve třech. V sobotu odpoledne,
když manželky dělaly vánoční nákupy.
Ben si ji nakonec i vzal, přestože ho vyhulila všem v kanceláři.
Ale pak dostal deprese a za tři roky spáchal sebevraždu.
Zaměstnal jsem svýho tátu Maxe, aby udržoval pořádek.
Fungoval ve Strattonu jako gestapo.
Kvůli výbušný povaze jsme mu říkali Šílený Max.
Rozlítila ho i prkotina jako zazvonění telefonu.
Kdo má tu drzost
volat sem v úterý večer?
Zatraceně!
- Prošvihneš to! - Řekni mi ještě něco chytrýho!
Čekám na ten seriál celej tejden!
A oni si dovolej... Haló?
- Ale jakmile zvedl telefon... - Gene! Jak se máš?
- ...chytil divnej britskej přízvuk. - Jasně, Gene, to by bylo super.
- Měj se. - Bylo to hrozně divný.
Dement!
Zavěsil a byl z něj zas Šílený Max.
Sakra! Co se tam stalo?
Zjistil, že to byla matčina sestra.
- Čí? Kdo? Řekni, kdo to byl. - Ten hlavní.
- Byla to sestra jeho matky. Je mrtvá.
Šílený Max ale nevěděl o všem, co se ve Strattonu děje.
Nechaj se vystřelit na velkej cíl. Přilepěj se k němu.
Střed terče je značka dolaru.
Kdo se trefí nejblíž, vyhrává.
Já z toho prcka vyklepu duši.
- Co když se mu něco stane? - Bude to šílený.
Podle mě se jim nic nestane. Maj nadlidskou sílu. Asi bude v pohodě.
- Nesmíš se jim dívat do očí. - Jak to?
- To je fakt. Viděl jsem to v televizi. - Mohlo by je to zmást.
Musíš jim koukat třeba na bradu. Dívám se na tebe, ale koukám na bradu.
Jako by ses na mě obracel.
Jsou jako Mona Lisa. Dívaj se na tebe, ať stojíš kdekoli v místnosti.
Je něco, co s nima dělat nesmíme?
Můžeme po nich cokoli házet. Jídlo. Banány.
- Jo, cokoli. - Asi mu nesmím vytáhnout péro
nebo říct nějaký holce, ať mu ho pomuchluje.
To si necháme v záloze.
Tenhle je spíš na házení na terč.
Jsou stavěný na házení.
Maj těžkou hlavu jako šipky. Jsou přesný.
- Dá se použít jako koule? - Jeho brácha je bowlingová koule.
Jeho bráchu přivážeš ke skateboardu
a pošleš ho na kuželky. - Nekecej. Zajímavý.
- Vezmeme ho taky? - Jo.
Píšou tu, že tenhle ukáže péro. Místo toho, aby vyrostl.
Ti prcci jsou dost vzteklí, tak s nima opatrně.
Musí to být bezpečný.
Ať tam má někdo uspávací pistoli a když tak toho vola zklidní.
- Palici. Elektrickej paralyzér. - Vzduchovku?
Vzduchovka mu ublíží. Má ho to jen zneškodnit.
Využijeme mezeru ve smlouvě.
Když ho nebudeme brát jako člověka, ale bude to hra, jsme z obliga.
Jako létající Wallendové. Nikoho za úmrtí nežalovali.
Nesmíme zapomenout, že tyhle týpkové si všechno vykecaj.
- Sejdou se a drbou. - To je fakt.
Nechceme, aby si říkali: „Dělali si z nás srandu.“
- To by na Stratton vrhalo špatný světlo. - Jsi skvělej. Všechno domejšlíš.
Budeme s nima jednat, jako by byli jedni z nás.
Jedni z nás! Jedni z nás! Přijímáme je! Jedni z nás!
Jedni z nás! Přijímáme je! Jedni z nás! Jedni z nás!
Jordane! Jde sem tvůj táta kvůli účtu z American Express.
- Nemůžeš se ho zbavit? - Polib si!
Myslím to vážně!
Už jde. Něco žvaňte.
- Když snížíme Pfizer... - 430 000 dolarů za měsíc, Jordane?
Posranejch 430 000 posranejch dolarů za jeden posranej měsíc!
- Dobré ráno. To jsou obchodní náklady. - Obchodní náklady?
- Jo. - Podívej se na tohle!
26 000 dolarů za jednu posranou večeři!
To ti klidně vysvětlím.
Máme zákazníky. Z Pfizeru.
Argentinský steaky.
Museli jsme koupit drahej šampus a víno. Navíc všechny ty přílohy.
- Přílohy jsem objednával já. - Přílohy za 26 000 dolarů?
- Co to bylo za přílohy? Vyléčej rakovinu? - Právě že jo. Proto byly tak drahý.
Drž tlamu.
- Vážně... - Přestaň!
A EJ Entertainment? Co to sakra je?
To je...
- Jak bych ti to popsal? - Co je to?
To je eskortní služba!
- Eskortní služba. - To jo.
Popsal jsem to přesně?
To jo. Ale to nejsou moje účty.
- To jsou jejich účty. - Naše?
Nejsou moje. Vysvětli mu to!
Jsou to všechno vaše účty!
- Finančáku se to vykáže jako prostituce. - Propagace!
- Řekl jsem propagace.
- Řekls prostituce. - Neřekl.
- Kdy jsem to řekl? - Řekls to blbě.
Jsi po právu naštvanej kvůli tý večeři.
Utratili jsme moc peněz. Ale řekl jsem to správně.
- Slyšel jsem, cos řekl. - Řekl prostituce.
Určitě. Slyšel jsem to.
- Za chvíli vybuchnu! - Tati, klid.
No právě. Jen jsem se chtěl otevřít.
- Zabije tě. - Proč to v sobě držíš?
Maxi, proč to v sobě držíš?
Dejte mi pokoj!
- Která kurva bere kreditky? - Bohatá.
Do Strattonu chodily tři typy kurev.
Spolehlivý akcie, špička, modelky. Stály od 300 do 500.
Dělaly to jen s kondomem, nebo si vyžádaly tučný dýško,
což jsem jim vždycky dal.
Pak byla kategorie NASDAQ. Byly pěkný, ale ne dokonalý.
Ty stály od 200 do 300.
A nakonec pink sheety. Cuchty.
Stály stovku i míň. Když to člověk dělal bez kondomu,
musel si druhej den nechat píchnout penicilin a modlit se,
aby mu neupadlo péro. Ne že bysme to s nima nedělali.
To si pište, že jo.
Zase ta plotýnka.
Já vím, co to je.
- Moc EJ Entertainment. - Tati.
- Co doma? - Není to nejlepší.
Už to není...
Ta jiskra a přitažlivost
časem trochu vyvane.
Ono to má vyvanout.
- Fakt? - To je manželství!
My už jsme spolu s mámou dlouho.
Myslíš, že spolu každou chvíli hupsneme do postele?
- Tak to nefunguje. - Miluju ji. Nechci se rozvádět.
Ale je to šílený. Měl bys některý ty holky vidět!
Kdybys viděl, co všechno dělaj.
- To je úplně jiná úroveň. - Fakt?
- Všechny jsou vyholený. - Nekecej!
- Celý oholený. - Děláš si srandu?
- Holý jak čínský panenky. - Nemaj bobra?
- Nemaj. - Páni!
Najednou tam během tejdne žádná nic nemá.
Jsou holý od obočí dolů.
- Vůbec nic. Jako by to bylo laserem. - Novej svět.
Narodil jsem se moc brzo.
- Mně se bobr nikdy nelíbil. - Fakt? Mně nevadí.
Nedělej si kvůli tomu starosti.
Copak to jde? Koukni se na ty vypatlance!
Vím, že jsou vypatlaní. Ale potřebuju, aby si chtěli žít jako já. Jako já.
Kdo seje vítr, sklízí bouři.
- Koukáš na mě, jako bych byl blázen. - Blázen?
Je to nemravný.
Bylo to nemravný.
V normálním světě.
Ale kdo by v něm chtěl žít?
Koukejte se bavit!
Budou z nás legendy
z Wall Street!
Máme plány, který tuhle firmu
vykopnou až do stratosféry!
Vlčku! Vlčku!
Ať jde Merrill Lynch do prdele. Proč by měli shrábnout naše prachy?
- Budeme upisovatelé. - To byl náš další velkej krok.
Najít společnosti, co vstupujou na burzu. Dělat první veřejný nabídky akcií.
Jedině tak si ty kokoti z Wall Street přestanou myslet, že jsme vidlácká firma.
Byli jsme jiný. Rádi jsme byli při pracovních poradách co nejvíc sjetý,
aby nás volně napadaly různý věci.
Proto jsme polykali ludy jako lentilky.
Steve Madden.
Budeme firmu vlastnit...
Nevíte, co jsou to ludy?
Počkejte. Počkejte.
Vypadá to, že Donniemu ludy právě kouzelně zabraly.
Prášky metakvalon neboli ludy
poprvý vyvinul v roce 1951 indickej doktor jako sedativum
a předepisoval je ženám v domácnosti na nespavost.
Ale celkem brzo někdo zjistil,
že když vydržíte a čtvrt hodiny neusnete,
tak vás to pěkně zvostra nakopne.
Dlouho netrvalo a lidi je začali zneužívat
a v roce 1982 je v USA zakázali. A pak i všude jinde.
Takže jich zbylo jen omezený množství.
Nekecám. Teď už se nedaj koupit.
Takže máte pěknej pech.
Steve Madden.
Vzpomínáte na tu reklamu
s holkou s velkou hlavou, vypoulenýma očima a těžkýma botama?
- Kámoš ze školy Steve Madden. - Kámoš ze školy Steve Madden.
Steve Madden byl v ženskejch botách největší hit.
Celej Wall Street chtěl uvést jeho firmu na burzu.
Pokračuj. Ale hádejte, kdo s ním vyrůstal?
Dámský boty.
Můj viceprezident.
- Dámský boty! - Diamant Donnie Azoff.
Steve.
Pojď omrknout jednu holku.
Tu bych vojel, i kdyby to byla moje ségra.
Nechal bych se od ní nakazit AIDS.
Někdo do toho musí jít.
To je kus!
- Jordane, to je Naomi. - Moc mě těší.
- Taky mě těší, Naomi. - Úžasnej dům.
V tak velkým domě jsem asi ještě nebyla.
- Je tu krásná pláž. - Blair Hollingsworth.
Těší mě, Blaire. Jmenujete se Blair?
- Jezdíte na vodním skútru? - Nikdy jsem to nezkoušela.
- Vážně nikdy? - Ne, nikdy.
- Nikdy jste nejela na vodním skútru? - Kolikrát se jí ještě zeptáte?
Možná ještě několikrát.
- Ahoj. Hildy. Těší mě. - Ahoj.
- Teresa tě potřebuje. - Řekni jí, že za chvíli přijdu.
- Řekni to manželce sám. - Zrovna se tu s někým bavím.
- My už půjdeme. - Už jdete?
- Musíme ještě na dvě akce. - Dáme si skleničku.
Jen skleničku.
- Ne, musíme ještě na dvě akce. - Tak chvilku.
Ta je dokonalá.
- Šampaňský? - Je dokonalá.
Donnie, co to provádíš?
Omluvte mýho přítele.
Jordane, musíš ji přefiknout.
Nech ho to dodělat! To je krutý!
To je slušný vychování?
- Bay Ridge je kousek od Staten Islandu? - V Brooklynu, přes most Verrazano.
- Tam byla Horečka sobotní noci. - Taliánská rokle.
Mostu Verrazano říkáme Taliánská lávka.
- Takže jsi Italka? - Z otcovy strany.
Taky jsem Holanďanka, Němka a Angličanka. Jsem voříšek.
Voříšek.
Mám příbuzný v Londýně. Tetu Emmu.
Je skvělá. Hodně britská.
- Nóbl dáma. - To to vysvětluje.
- Co? - Tebe.
Jsi vévodkyně. Vévodkyně z Bay Ridge.
Přinesl byste mi brčko?
Děkuji.
Trochu mě překvapilo, žes Cristy řekl o moje číslo.
Jak to?
Ty nejsi ženatej?
No a? Ženatý chlapi nemůžou mít kamarádky?
My budeme kamarádi?
Ano. Ty se mnou nechceš kamarádit?
My nebudeme kamarádi.
Večer pracuju na návrzích.
Mám celou řadu spodního prádla.
Košilky, korzety, kalhotky.
Ona navrhuje dámský kalhotky? Panebože!
Vymysli, jak se k ní pozvat do bytu!
Chceš jít nahoru na čaj?
Na čaj? Jo. Horkej čaj?
To zní dobře.
To si piš, že chci jít na čaj.
Darjeeling nebo ibišek.
Tohle je Rocky. Koukni, kdo tu je.
- Pozdrav, Rocky. - Ahoj.
Fajn.
Rozdělej oheň a já hned přijdu.
- Tady? - Jo.
Pěkný obrazy.
Bože, pomoz mi. Jak ji mám přefiknout!
- Všechno v pohodě? - Jo, zapaluju v krbu.
VOLEJ DOMŮ - TERESA
Přesně. Jdi pryč. Nic si s ní nezačínej. Jdi domů za ženou.
Jak vám nejspíš došlo,
vyšukal jsem jí mozek z hlavy.
Za jedenáct vteřin.
- Ty už ses udělal? - Jo.
- A ty? - Ne.
- Pořád mi stojí, vydrž chvilku. - Jasně.
No tak, dělej.
Sakra!
- Vypadni, Rocky! Ošklivej pejsek. - Nemáš sušenku?
- To je v pohodě. - Rocky, běž si hrát.
Běž si hrát.
- Jsi blázen. - Nemohl jsem se jí nabažit.
Její číča na mě působila jako heroin.
Navíc to nebylo jen o sexu.
Rozuměli jsme si. Měli jsme společný zájmy.
Jede jede mašinka.
Myslím, že můžu...
Myslím, že můžu.
Jo, všechno si to dáme.
Sakra!
Vypadni z toho auta!
Hajzle!
Uklidni se, zlato.
- Ty zatracenej hajzle! - Nech toho!
- Prosím. - Svině!
- Ta štětka z večírku? - Ježišmarjá!
- Jsi normální? - Myslel jsem, že jsi na pláži.
Kdes byl? S tou courou z večírku?
Jaks mi to mohl udělat?
Co si o sobě myslíš?
Úplně ses změnil!
Byla to chyba. Nevím co říct.
Promiň. Mrzí mě to.
Tohle chceš?
Miluješ ji?
Odpověz mi.
Cítil jsem se strašně.
Tři dny nato jsem podal žádost o rozvod a nastěhoval si do bytu Naomi.
Říkejte si, co chcete, ale měla styl.
Předělala s designérem celej byt ve stylu feng-šuej.
Dokonce najala homosexuálního sluhu.
Byl to chytrej a kultivovanej profík. Fakt skvělej.
To je jasmín?
Skvěle. Chtěl jsem vás dneska nachytat. Jemnej čich.
Až na jednu výjimku.
Proboha!
To už je středa?
A kurva! To je v prdeli!
- Asi si myslel, že jsme ještě v Hamptons. - Kde to dělali? V ložnici?
Všude. Dva byli na stole. Další tady.
- Čtyři byli přímo tady. - Přímo tady? Proč jsi mi to neřekla?
Je to ještě horší.
- Když odešli, zkontrolovala jsem byt. - No a?
Cos zjistila?
Kde jsou ty prachy?
- Já nevím... - Kde sakra jsou?
Nevím. Nic jsem neudělal.
Lže, jako když tiskne.
Vezmeme to od začátku.
Pozval jste sem pár přátel. Trochu se vám to vymklo z rukou.
To chápeme. Kuřbu taky praktikujem. I my jsme zvrhlíci.
Ale z šuplíku s ponožkama mi zmizely peníze.
- Já nevím, kde ty peníze jsou. - Začněte od začátku.
Byl to normální den. Měli jste přijet až druhej den.
Všechno bych uklidil. Trochu jsem se při snídani sjel.
Byl jsem šťastnej. Dal jsem si vejce a zmrzlinu.
Dumal jsem, kdo má rád zmrzku, a zavolal jsem Rudymu.
- Kdo je Rudy? - Kdo je Rudy?
- Vy víte, kdo je Rudy. - Já?
Já žádnýho Rudyho neznám.
Klub Lízátko. Odtamtud ho znáte.
Ty znáš Rudyho?
Já nikoho takovýho... Co tím myslíte?
- On byl v Lízátku? - To teda byl.
- Na jevišti, ke všem se měl. - Byl jsem sjetej. Rád tancuju.
Možná jsem ho viděl. Potkávám spoustu debilů.
Z šuplíku na fusekle zmizelo 50 táců a všechny šperky mojí přítelkyně.
- Kde to je? - Rudy? Co sakra?!
Vzal to ten tvůj buzerantskej Rudy? Odpověz mi!
Teď už to chápu... Jde o to, že jsem gay.
- Vidím to na vás všech. - Kvůli tomu, že jsi teplouš?
Mám teplýho bratrance. Jezdím s ním a s jeho přítelem na dovolenou.
Ručil jste tu za to. Nenechám se okrádat.
Gaye mám rád, tebe ne.
Měl sis vzít Mexičana jako já.
- Tak už mluv, ty sráči! - Pustím tě!
Kde to je?
Chester a Toby se do něj pustili jak jakuza. Zmagořili.
Děkuji vám. Zavolal jsem poldy, aby ho nezabili.
Dal jsem každýmu litr a řekl jim, co Nicholas provedl.
Pak to slíznul ještě od nich.
Ještě jednou díky.
Ne že by mi leželo na srdci těch 50 000.
Na takovou sumu jsem si přišel díky nějaký kryse denně.
Jednou z krys byl kámoš Brad.
Držel moje akcie na svoje jméno.
Na koho si to hraješ? Židáčku.
Já vyhnal cenu nahoru, on to prodal
a většinu zisku vracel,
jak jste jistě uhodli, mně.
Všechno v hotovosti. Nic se neevidovalo.
Z hlediska zákona to bylo něco naprosto nepřípustnýho.
Náš právník přes cenný papíry Manny Riskin.
Bral 700 doláčů na hodinu za to, že byl hlasem hlásajícím zkázu.
Nasereš Komisi pro cenný papíry a skřípnou ti koule.
Neboj. Ty mám pod kontrolou.
Co to tu vyváděj?
Co to děláte? Máme tu kontrolu.
Komise pro cenný papíry poslala dva právníky na kontrolu.
Zavřel jsem je do konferenční místnosti
a pustil klimatizaci na plný pecky, že si připadali jak na Antarktidě.
- To je tu vždycky taková zima? - Nevím.
Zatímco tam proti nám hledali jasnej důkaz,
já se chystal odpálit bazuku, zveřejnit naši nejnovější IPO.
IPO je první veřejná nabídka akcií. Akcie se poprvé nabízej veřejnosti.
Jako firma, co uvádí společnost na burzu, určujeme prvotní prodejní cenu
a prodáváme akcie kamarádům.
Stejně nechápete, co říkám, viďte?
To vůbec nevadí.
Podstatná otázka zní: Bylo to všechno legální?
Ani náhodou!
Ale vydělávali jsme tolik, že jsme nevěděli, co s prachama.
Co člověk udělá, když tolik vydělává?
Panebože!
- Vezmeš si mě? - Panebože.
Znamená to ano?
- Jsi si jistej? - Jsem.
- A ty? - Jo.
Svobodu jsme zapíjeli v hotelu Mirage v Las Vegas.
Už samotnej let byly bakchanálie.
Poslední pařba pro Bohy, než se definitivně usadím.
Sto lidí ze Strattonu a padesát šlapek. Další na nás čekaly na místě.
A drogy. Letadlo bylo jak lékárna s křídly.
Celkem mě ten víkend stál dva melouny.
Včetně nákladů na renovaci celýho 28. patra.
Můžete políbit nevěstu.
Ale svatba byla pohádková.
Moje vévodkyně Naomi,
já, fešnej vévoda, a náš zámek, luxusní resort na Bahamách.
Po zapíjení svobody vévoda
samozřejmě potřeboval penicilin, aby do manželství vstoupil bezpečně.
Barry Kleinman, natáčím svatbu. Řekl byste něco synovi?
Jordane, pamatuj, co jsem ti říkal.
Jde o tvůj penis a její vaginu.
Víš, co umíš!
Panebože! Teto Emmo!
Nemůžu uvěřit, žes přijela!
Jordane! Podívej, kdo přijel!
- Teta Emma. - Teta Emma!
- Jordane, těší mě. - Moc mě těší.
Rád vás konečně poznávám osobně.
Máš rád koblihy, co?
Já přežila 60. léta, drahoušku. Užij si to.
Překvapila mě. Netušila jsem to.
Ještě jeden krok. Připravená? Neotvírej oči.
Raz, dva, tři!
- Co to je? - Svatební dar.
- Cože? - Svatební dar.
- To myslíš vážně? - Jo.
Jachta?
Pro milionáře, co vydělali majlant, jsou drahé lodě největší zábava na vodě.
Ne náhodou je 45metrový trup zelený
jako bankovky. Zvedněte kotvy!
Panebože! Miláčku!
- Líbí se ti? - Jsi blázen.
- Líbí se ti? - Jo!
Tři tejdny jsme se na Naomi plavili po Karibiku.
Pak jsme si ji odvezli domů na Long Island, kde jsme koupili dům.
Tři hektary na Zlatým pobřeží na Long Islandu.
Nejdražší nemovitost na světě.
Se služkama, kuchařema a zahradníma architektama.
Měli jsme i dva ochrankáře.
Oba se jmenovali Rocco.
O 18 MĚSÍCŮ POZDĚJI
Bylo to nebe na zemi.
Vzbuď se, ty sráči!
- Kdo je Venice? - Kdo?
- Nedělej blbýho!
Kdo je to? Děvka, kterou jsi včera v noci šukal?
Co to meleš? Ani náhodou!
Volals její jméno ze spaní!
Zbláznila ses?
Žádnou Venice neznám. Co tím myslíš? Venice!
Větší blbost jsem v životě neslyšel!
Venice...
Venice, kde jsi?
Venice...
Venice!
Kams šla?
Ty budeš drsná, co?
Ježišikriste!
To se mi líbí!
Vlček, Vlček, Vlček.
- Tím myslím, abys už přestala. - Na to ti seru!
- No tak! - Drž hubu! Drž tlamu, hajzlíku!
Ty jsi šílená mrcha!
No jo! Já zapomněl.
Investujeme s Donniem do bytovýho domu ve Venice. To tě spletlo.
- Ty investuješ v Itálii? - Ne. V Kalifornii.
V Kalifornii! Ty prolhanej hajzle!
- Vévodkyně. - Opovaž se mi říkat vévodkyně!
- Zlato, promiň. - Fakt myslíš, že nevím, co děláš?
- Jsi otec, Jordane. - Ano.
- Jsi otec a chováš se pořád jako dítě. - Kurva!
Do hajzlu! Ty se fakt neumíš ovládat!
Kdo sem přiletěl ve tři ráno v tý pitomý helikoptéře
a vzbudil Skylar? Ty!
Skylar! Blbost!
Tobě je úplně fuk,
že jsem ten driving range
právě nechala zatravnit. Zničils ho!
Nezkoumals, co se tam hodí, a neřešils to s lidma od golfu!
Tys musela mluvit s lidma od golfu!
To je jak z řecký tragédie!
Nejspíš jsi jim musela zaplatit hotově. A vlastní rukou! To byla dřina!
Muselas dělat ještě něco kromě toho, žes celej den provětrávala moji kreditku?
Už ani nevím, co vlastně děláš. Minulej měsíc jsi byla znalkyně vín.
Teď aspiruješ na zahradní architektku!
- Jdi do prdele! - Opovaž se na mě chrstnout tu vodu!
Jo?
Co kdybysme si o tom promluvili?
Použijeme slova.
Komunikace.
No tak, miláčku. Mluv se mnou.
Přestaň na mě valit svaly. Vypadáš jak imbecil.
Miláčku, měla by ses radovat, že máš manžela,
kterej je v tak skvělý kondici.
Pojď sem. Polib mě.
- Vypadáš nádherně. - Políbit tě?
- Jsi nádherná... - Políbit tě?
Jdi do prdele!
Ranní rituály.
Vstal jsem a pohádal se s Naomi kvůli tomu, co jsem dělal večer.
Pak pára, abych ze sebe vypotil drogy.
Pak jsem hodnotil škody. Kapky do očí.
Prášky, abych se dostal zpátky do formy.
Pak pokus o smíření s Naomi.
Dobré ráno, tati.
Chci pusinku.
Ahoj, kočičko.
Dostane taťka pusu od obou holčiček?
Ne, ne. Tatínek se teď maminky nedotkne
hodně, ale hodně dlouho.
Tatínka mrzí, co řekl vedle. Nemyslel to tak.
Tatínek by neměl ztrácet čas.
Od teďka
se v tomhle domě
budou nosit jen kratičký sukně.
Chceš říct ještě něco, taťko?
Maminku
už vůbec nebaví
nosit kalhotky.
- Fakt? - Fakt.
Vlastně
se rozhodla, že je všechny
vyhodí.
Takže se dobře podívej, taťko.
Tohle teď pořád uvidíš.
Ano, mami.
- Ale ani se toho nedotkneš. - Bože.
- Copak, tati? - Miláčku.
Bože...
Ty vole, sleduj.
Máma si s taťkou ráda pohrává.
Nevšimla sis někdy
něčeho divnýho
na tom chlupatým medvědovi?
Má trochu divný oči.
Ty oči jsou tak trochu jiný.
Je to tak! Mami, zamávej!
Pozdrav Rocca a Rocca! Pozdrav je. Ahoj, kluci.
Vidíš to?
Zrovna dneska se rozhodla, že mi nedá!
Dnešek byl největší den v dějinách Strattonu. Potřeboval jsem jasnou hlavu.
- Jordane. Ahoj. - Už je tu Steve?
Ten den jsme prvně veřejně nabízeli akcie Steva Maddena.
- Všichni jsou tady, všichni nadšený. - Všechno muselo běžet jako na drátkách.
Co to ten kluk dělá? Co to provádí?
Naše největší veřejná nabídka akcií. Co to sakra dělá?
- On má motýlka? - Čau.
- Jak je? - Dobře.
Čistíš akvárko?
- Měl jsem chvilku... - Měls chvilku.
Zrovna dneska si čistíš akvárko?
Dodělal jsem práci a měl pár minut volna.
Tak jo. Těšilo mě.
Zrovna dneska?
Když rozjíždíme ty zkurvený akcie? Tohle tu uděláš?
Všichni mě poslouchejte!
Tohle se stane, když se budete šmudlat s mazlíkama!
Seber si to akvárko a svejch pět švestek a vysmahni z naší kanceláře!
Vypadni!
- Vypadni! - Jdi pryč.
Všichni se připravte! Jsme tu, abysme vydělávali prachy! Připravte se!
Do prdele s tebou, motýlku.
Vlčí jáma. Tak se mi to líbilo.
Jordane. Chytil jsem v lobby génia.
- Steve Madden. - Skvělej americkej švec.
Impresário přes frčný dámský boty.
Díky Donniemu jsme jeho firmu uváděli na burzu.
Stratton Oakmont se drápal z prvotního bahna.
Už jsme nebyly žádný sračky.
- Musej tě vidět. - Rozpálíš je a vytřískají z akcií víc.
Kromě toho jsme s Donniem tajně vlastnili 85% značky Steve Madden,
což bylo naprosto nezákonný.
Díky našim lidem jsme na tom ale měli pekelně zbohatnout.
Naším úkolem bylo je nabudit.
Ale zase ne moc.
Ahoj. Jestli...
Vám, co mě neznáte, chci říct, že jsem Steve Madden.
- Víme, kdo jste. - Vaše jméno je na krabicích.
- Ukaž jim ty boty. - Jo, jasně.
Tahle bota
je dost úlet. Jmenuje se Mary Lou.
Díky ní jsem se dostal do povědomí...
- To jsou boty pro tlusťošky! - Věřte nevěřte,
ale Mary Lou je jako Mary Jane, jen z černý kůže.
Braň se! Co to děláte?
Zatleskáme Stevu Maddenovi a jeho boží Mary Lou!
Zvedni to hrdě nahoru!
Chci slyšet potlesk!
Už jste se vybili?
Máte se dneska odpoledne dobře?
Chci vám vysvětlit, proč je Steve
tak děsně mimořádnej!
Protože je to
kreativní génius.
Jeho schopnost, jeho dar
nespočívá jen v tom, že umí vystihnout, co je v botách nejvíc trendy,
ale že trendy vytváří. Chápete?
Umělci jako Steve se objevěj jednou za deset let.
Giorgio Armani, Gianni Versace, Coco Chanel, Yves Saint-Laurent.
Steve, pojď sem na chvíli. Nevím, jestli si uvědomujete,
že Steve Madden je nejžádanější značka v dámský obuvi.
Objednávky trhaj rekordy ve všech obchodech v Severní Americe.
My ho máme u nás ve firmě!
Měli bysme děkovat šťastný hvězdě, že je tady!
Měli bysme padnout na všechny čtyři
a vykouřit mu ho!
Takhle!
Chci ti ho vykouřit, Steve!
Každej ti ho vykouří!
Je to jízdenka do továrny na čokoládu!
A já se chci seznámit s Willym Wonkou!
Chci si zaskákat s Umpa-lumpama!
Slez z pódia!
Všichni se chvíli soustřeďte.
Vidíte ty černý škatulky?
To jsou telefony. Něco vám o nich prozradím.
Samy číslo nevytočej.
Bez vás jsou to jen bezcenný kusy plastu.
Jako nabitá M 16 bez vycvičenýho mariňáka, co zmáčkne spoušť.
Když jde o telefon,
jste ty mariňáci vy.
Moji vyškolený strattoňáci.
Moji zabijáci!
Záporná odpověď pro vás neexistuje!
Válečníci,
který položej telefon,
teprve když klient koupí,
nebo chcípne!
Něco vám řeknu.
Na chudobě není nic ušlechtilýho.
Byl jsem bohatej i chudej.
A vždycky budu radši v balíku!
Když mám problémy, řeším je ze zadního sedadla limuzíny,
mám na sobě hadry za dva tácy a zlatý hodinky za 40 litrů!
- Ano, porvěte se o ně! - Pracky pryč!
Jestli si někdo myslíte, že jsem povrchní nebo materialistickej,
tak jděte dřít do McDonalda, protože tam patříte!
Ale než odejdete z týhle místnosti plný machrů,
dobře se podívejte na člověka vedle vás.
Protože to nemusí trvat dlouho
a vy budete brzdit na červenou v otřískaným pintu,
zatímco ten druhej zastaví vedle vás ve zbrusu novým porsche.
Vedle něj bude sedět jeho krásná žena s velkejma smyslnejma kozama.
A kdo bude sedět vedle vás?
Odporná, tři dny neholená hrošice v neforemnejch šatech,
natlačená až na vás v autě narvaným nákupem z Makra.
Vedle ní budete sedět vy!
Takže mě dobře poslouchejte!
Přešvihli jste limit na kreditce? Dobře! Drapněte sluchátko a volejte!
Chce vás domácí vyrazit? Dobře! Drapněte sluchátko a volejte!
Myslí si vaše přítelkyně, že stojíte za hovno?
Dobře! Drapněte sluchátko a volejte!
Chci, abyste problémy vyřešili tím, že zbohatnete!
Stačí, když zvednete telefon
a budete říkat to, co jsem vás naučil. Díky mně budete ve větším balíku
než nejmocnější generální ředitel z celejch USA!
Chci,
abyste cpali akcie Steva Maddena
klientům přímo do chřtánu, dokud se jima nezadusej!
Dokud se nezadusej a nekoupěj 100 000 akcií! To chci!
Budete dravý!
Houževnatý!
Budou z vás telefonní teroristi!
Pusťte se do toho a dejte jim na prdel!
Ve 13.00 jsme zahájili obchodování na 4,50 dolarů za akcii.
Ve 13.03 už to bylo přes 18 dolarů.
Kupovaly je i velký firmy z Wall Streetu.
Ze dvou milionů akcií nabízenejch k prodeji byl milion můj.
Měl jsem je na účtech mejch krys. Když se cena začala blížit ke dvaceti...
Ale ono je to stejně všem u prdele! Jako vždycky jde o tohle.
22 milionů dolarů za tři posraný hodiny!
Věřil bys tomu?
Já tě miluju!
Jordane!
- Volá ti Barry Kleinman z Future Video. - Kdo?
Natáčel na svatbě. Prý to spěchá.
- Jo? Kdo je Barry Kleinman? - Ty si mě chceš vzít? Miluješ mě?
- Jdi si píchat sestřenici! - Co se děje, Barry?
- Přišla mi obsílka. - Jaká obsílka?
FBI chce kopii videa z tvý svatby.
FBI? Děláš si prdel?
Jmenuje se Denham. Je z newyorský pobočky.
- O co mu jde? - Myslí, že jsi Gordon Gekko.
Na co mu bude video ze svatby? Útočí na moje soukromí.
Vtírá se.
Získá záběry tvýho nejbližšího okolí. Záběry, jména.
Ví přesně, co dělá.
Snaží se vyplašit tebe i tvoji starou,
aby tě otravovala, až se z tebe stane svědek.
Chce, abych donášel sám na sebe, abych ho informoval...
Dobrá zpráva je, že se znám s kdekým.
Zavolal jsem na drogovej úřad
a tam nikdo ani neví, že existuješ, takže se uklidni!
Nevědí, že existuju?
- Ne. - To je dobře.
Ale ty víš, kdo to je.
- Jo. - Kdybych chtěl vědět víc, zjistit, co ví,
tak můžeš zajít k němu domů, napíchnout mu telefon
a dát tam štěnice? Získáme informace... - S těmahle lidma nemůžeš vyjebávat.
- Zbláznil ses? - A za co jinýho tě platím?
Mám licenci jako soukromej detektiv. Živím se tím.
Už nejsem polda. Seberou mi licenci.
Když to nejde takhle, tak... Můžu mu zavolat?
Krucinál, Jordane.
Udělej pro mě něco. Jemu bude volat jedině tvůj právník.
Je to proti pravidlům?
Cokoli mu řekneš, použije proti tobě, jasný?
- On je chytrák, ty hlupák. - Blbost.
- Nemůžu mu zavolat? - Budeme se bavit nebo budeš prudit?
Když sis vzal tyhle prášky minule, spadla ti hlava do talíře.
Dobře, nebudu mu volat.
Zdravím! Pojďte na palubu. Můstek je tady.
Vítám vás!
Krásnej den.
Vítám vás na palubě.
Jordan. Vítám vás na Naomi. Těší mě.
- Agent Denham. Tohle je agent Hughes. - Zdravím.
Představím vás. To je Nicole a Heidi. Nestyďte se. Nebojte se.
To jsou přátelé Strattonu.
Vzkázal jste, že si chcete promluvit soukromě.
Je to tak. Dámy, omluvte nás na chvíli.
- Dejte vědět, kdybyste něco chtěli. - Jsme k dispozici.
Nemáte hlad? Máme těstoviny, krevety, humra...
Nějakej chlast?
FBI nám zakazuje pít na moři.
- Už jste na něčem takovým byl? - Na lodi?
- Naučil jsem se plavit v šesti letech. - No nekecejte!
Na takovýhle? Musel jsem rozšířit předek, aby se mi tam vešel vrtulník.
Tohle je pro vás. Úplnej seznam lidí, co byli na naší svatbě.
Chtěl jste video ze svatby. Tohle vám to celý urychlí.
- Přesně tak. - Jde o to,
že vím, že vyšetřujete Stratton, ale vůbec nechápu proč.
Jsme malinko neortodoxní a děláme trochu poprask,
ale jsme tu nový a snažíme se udělat si jméno.
Chci, abyste chápal, že neděláme nic ilegálního.
Vůbec nic. Zeptejte se Komise pro cenný papíry.
Za posledního půlroku u nás byli patnáctkrát.
- Nemám co tajit. - Komise je regulační úřad.
- My stíháme trestnou činnost. - Přesně! Jdete po zločincích,
takže se divím, proč vyšetřujete mě.
Co myslíte, že jsme provedli nebo provádíme. Nechápu to.
Nemůžu se bavit o probíhajícím vyšetřování.
- Tomu rozumím. - Tím chci říct,
že mi ten případ přistál na stole. Přidělil mi ho nějakej hlavoun,
kterej musí ukázat, že zkoumá novou firmu...
- Noví bouřliváci. - A já jsem ten otrapa, co to provádí.
Ale mně to vadí. Jsme noví. Klepeme na dveře Wall Streetu.
Měl byste vědět, co se děje ve větších firmách.
Mám všechny informace.
Je to tak! Goldman, Lehman Brothers, Merrill...
Zajištěný dluhový obligace? Internetový akcie? To je šílená šaškárna.
Mohl bych vám krok za krokem říct, co přesně se tam děje.
Stačí se zeptat. Jsem vám k dispozici.
To jsem chtěl slyšet. Proč bysme z naší schůzky
něco nevytěžili oba? - Přesně tak.
- Měli bychom z toho těžit oba. - Ano.
Hele...
Dám vám na sebe přímou linku. Neváhejte mi v tejdnu kdykoli zavolat.
- Zavolám. - Skvěle.
Fakt nechcete nic k pití? Nemáte hlad? Nic?
- Ne. - Vážně?
Na něco se zeptám.
Kdybych byl moc osobní, řekněte a já sklapnu.
Pokoušel jste se kdysi získat makléřskou licenci?
Zkoušel jste štěstí na Wall Street?
S kým jste mluvil?
Vy mě vyšetřujete. Mně se leccos donese.
Přemejšlel jste někdy o tom, co by bylo, kdybyste se tam udržel?
Když jedu metrem domů, potěj se mi koule,
mám třetí den stejnej oblek, tak to si pište že jo. Kdo by o tom nepřemejšlel?
Jasně. Ještě jedna osobní otázka. Nemusíte odpovídat.
- To je v pořádku. - Kolik berete? 50 nebo 60 táců?
Ročně? Asi tak?
Berte to takhle. Když se upíšete FBI, dostanete k platu zdarma pistoli.
Mě to fakt štve. Když člověk pomyslí na lidi, co tuhle zemi udělali.
Lidi, co dřou jako vy. Hasiči, učitelé, agenti FBI.
A nakonec máte holej zadek. To mě děsně vytáčí.
Jedna věc je na Wall Streetu a tomhle trhu dobrá. Podle mě
je potřeba to vracet.
Jsou situace, kdy můžu lidem usnadnit život.
Víte, co tím myslím.
Příležitost je všechno.
Přesně tak. Třeba za mnou přišel jeden kluk.
Dělal enviromentální studia.
Po krk v dluzích ze studentskejch půjček. Jeho matka potřebovala trojitej bypass.
- Děsná situace. - To jo.
Ale my ho dostali na burzu ve správnou chvíli.
Správně jsme ho vedli.
Ze dne na den se mu změnil celej život.
Matka byla v nejlepší nemocnici v New Yorku.
Sice jí to bohužel nepomohlo a zemřela,
ale dali jsme mu tu příležitost. Chápete?
Sestavíte správnej tým a život se vám ze dne na den změní.
Kolik si stážista
u vás při takovým obchodě vydělá? - V týhle konkrétní situaci,
u tohohle konkrétního obchodu, protože to byl jeden obchod,
to bylo něco přes půl milionu dolarů.
Udělal bych to pro každýho,
kdo potřebuje správný vedení.
Řekl byste to ještě jednou? Stejně jako předtím. Úplně stejně.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Ale jistě že víte!
Podle mě Jordan právě...
Jestli se nepletu, tak jste se právě pokusil uplatit státního úředníka.
- Formálně jsem nikoho neuplatil. - Já slyšel něco jinýho.
Podle trestního zákoníku USA
musí být stanovená přesná suma výměnou za určitý služby.
To by u soudu neobstálo.
Mám pravdu. Ale něco vám řeknu.
Ten člověk, co mi řekl, že jste nezískal makléřskou licenci,
mi taky sdělil, že jste neúplatnej. - On si mě proklepnul.
Když má člověk loď jako záporáci v bondovkách, musí se tak občas i chovat.
Myslím, že je načase, abyste vypadli z mý lodi.
Něco vám řeknu. Většina těch blbců z Wall Street, který zašiju,
už se tak narodili.
Jejich otcové byli mizerové a tátové jejich tátů taky.
Ale vy...
...jste se k tomu dopracoval sám.
- Vážně? - Jste pašák, chlapečku.
Chlapečku?
- Jste pašák. - Chlapečku?
Řeknu vám ještě jednu věc.
Musím upřímně uznat, že je to nejkrásnější loď, na který jsem kdy byl.
- To bych se vsadil. - A tak jsem si říkal,
že budu v práci za velkýho hrdinu,
až vám tu kocábku zabavíme. Protože máte fakt pech. Já vám ji seberu!
Je nádherná! A ty krásný holky! Paráda!
- Vypadněte z mý lodě. - Určitě se brzo uvidíme.
Hezkou cestu metrem domů za hnusnejma manželkama.
Heidi mi zatím slízá kaviár z koulí.
Nevezmete si na cestu humra?
Vím, že na něj nemáte, kokoti! Chudáci!
Kokoti.
Sledujte, co jsem našel v kapse! Roční plat.
Tomu já říkám dětský peníze! Vidíte to?
Dětský peníze!
Do Švýcarska? Co tam proboha je?
Švýcarský banky. Bylo načase krejt si prdel a schovat prachy.
Na scénu vstupuje Prcek. Znal z práv švýcarskýho bankéře.
Ale byl v Ženevě.
Ten let bych v žádným případě nedal střízlivej.
Věděl jsem, že když si správně načasuju prášky, prospím celej let.
Ale musel jsem je správně načasovat.
Ve čtyři jsem do sebe hodil pár ludů,
který začaly působit na konci schůze. Fáze rozradostnění.
U večeře jsem slupnul pár dalších, dal si pár koktejlů a dvě vália.
Fáze rozmazanosti.
V půl devátý jsem si dal další ludy
a v podstatě jsem přišel o motorický schopnosti.
Fáze nesmyslnýho plácání.
Kolem desátý už jsem nevěděl, kdo jsem.
Fáze amnézie.
Do letadla jsme nastupovali těsně před půlnocí.
- Vy jste ale krasavice! - Zabraly mu prášky na spaní.
- Vaše palubenky, prosím. - Ty máme.
Tu chci přefiknout!
Ty vole, uklidni se. Ty mi šmatáš na péro!
- Už mi zase sahá na ptáka. - Sahá ti na ptáka?
Přestaň to dělat na veřejnosti.
Sundej si to! Sundej to!
- Prej tam máš schovanou mapu k pokladu. - Nech toho!
Prosím, posaďte se.
- Běžte na svoje sedadlo. - Co se vytáčíš?
Vraťte se na sedadlo.
Zavolám kapitána.
Pane, prosím. Posaďte se.
- Prosím, posaďte se! - Už jdu!
- Dost! - Omlouváme se. Budeme spát.
- Mám dotaz. - Připoutejte se.
- Jinak nemůžeme letět. - Jsem fakt nadrženej.
- Sedněte si a připoutejte se. - Udělám to. Cože?
Zapnu vám to.
Musíte mluvit anglicky. My vám nerozumíme.
Pomůžu vám s pásem.
- Musíš to udělat správně. - Posaďte se.
Ježišikriste!
Donnie.... To není sranda. Rozvaž mě.
Nemůžu.
Spoutal tě kapitán. Málem na tebe použil paralyzér.
- Proč? - Proč?
Bojí se lítat. Je v pohodě. Jen je nervózní.
Řvals na lidi.
Válel ses po podlaze.
Nadávals kapitánovi do negrů.
Do negrů?
- Děsně se naštval. - Fakt?
Naštěstí jsme v první třídě.
Ty vole, podle mě máš s těma práškama problém.
Kde máš ludy? Kde máš ludy?
Mám je v prdeli. Klid.
Díkybohu.
Co budeme dělat, až se dostaneme do Švýcarska? Tohle je zlý.
Nemůžu s tím dejchat. Prosím tě, uklidni mě nějak.
Drž hubu.
Fajn.
- To je dobrý. - Spi.
- Podrb mě víc. - Jsi v pohodě.
Všichni tě máme rádi. Ale drž hubu!
Pane Belforte, můžete jít.
Vážně?
Donnie. Až tam přijedeme, nechovej se jako vždycky.
Donnie se v Ženevě nebude chovat jako hovado.
Přestaň do mě kérovat.
Jsi v limuzíně, a ne v base jen proto,
že jsi můj kámoš. - Hilfe.
Jsme tu. Hoďte se do klidu.
Jordan Belfort! Konečně!
Nicholas už mi toho o vás tolik vyprávěl.
Jordane, Jean-Jacques Saurel.
- Moc rád vás poznávám. - Těší mě.
Pochopíte to, až budete sedět vedle něj.
- Potřebujete větší gauč. - Nechápu to, omlouvám se.
Zajímají mě vaše zákony o bankovním tajemství.
Tady ve Švýcarsku máme ve zvyku nejdřív deset minut...
Poklábosit.
Pak se mluví o obchodu.
Ovšem.
Pusťme se do toho. Co chcete vědět?
Za jakejch okolností máte povinnost spolupracovat s FBI
nebo s vyšetřovacíma orgánama USA?
To záleží.
Na čem přesně to záleží?
Jestli se Amerika v příštích měsících chystá napadnout Švýcarsko.
Kouknu se, jestli už po Rue de la Croy jedou tanky.
- Rue de la Croix. - Croix.
Ne Rue de la Croy. Je to Croix.
To mi dělal na právech. Opravoval mě.
Učil mě, jak se správně řekne šampaňský a hranolky.
A tak podobně.
Ptám se na to, ty švýcarskej kokote,
jestli se mnou chceš vyjebat.
Rozumím ti dokonale, ty americkej sráči.
Banque Réal de Genève spolupracuje se zahraniční právnickou osobou,
jedině když je vyšetřovaný zločin uznáván jako zločin i ve Švýcarsku.
Ale vašich aktivit se týká
jen málo švýcarských zákonů.
Z finančního hlediska
jste teď v nebi.
Říkal jsem vám, že je fantastickej.
Když nám vaše ministerstvo spravedlnosti pošle obsílku,
je to pro nás toaletní papír.
Utřeme si s ní zadek.
Pokud ovšem nepůjde o burzovní podvod,
což je ve Švýcarsku, pokud se nepletu, taky zločin.
Pak budete muset spolupracovat.
To ano.
Pokud bude účet na vaše jméno.
Pokud by byl na jiné jméno,
na přítele...
- Na bratrance? - Ano.
- Příbuznej? - Ano.
Zaslechnul jsem právě zajódlování,
nebo jste řekl, co si myslím, že jste řekl?
Ano.
Radí mi, ať použiju krysu.
Ale americká krysa by se s tolika prachama do Švýcarska nedostala.
Potřeboval jsem krysu s evropským pasem.
Jordane...
Jak se má moje oblíbená teta?
- Byla hrozná doprava? - Vůbec ne.
Tetu Emmu jsem díkybohu nemusel dlouho přesvědčovat.
Britové se od Švýcarů zas tak moc neliší. Peníze zkrátka vládnou světem.
Jak se britsky řekne krysa?
Kdybys měla jakýkoli problémy,
hned přijedu. Řeknu, že jsem to na tebe ušil.
Slibuju.
Díky riziku zůstáváme mladí, že?
Někdy si říkám, jestli nad tebou peníze nemají navrch.
Kromě dalších látek.
- Je to tak vidět? - Je chladno a z tebe úplně leje.
Co na to říct?
Jsem závislák. Zkrátka jsem, přiznávám.
Kokain, prášky... Zkouším všechno.
Tak to je.
Taky jsem závislej na sexu.
Jsou i horší věci, na kterých může být člověk závislý.
Proč ti to všechno říkám? Omlouvám se.
- Protože se se mnou snadno mluví. - To jo. To ano.
Myslím, že je to kvůli práci.
Závisí na mně spousta lidí. V sázce jsou desítky milionů dolarů.
Někdy mám pocit, že jsem si ukousl větší sousto, než dokážu užvejkat.
- Máš velký apetit. - To ano.
Ona mě balí?
Jo. To mám.
Ale asi si za to můžu sám.
Bylo to moje rozhodnutí.
Ale je těžký naučit se zvládat úzkost.
Naučit se odpočívat a vypustit to...
Uvolnit napětí.
Balí mě.
Ježkovy zraky.
Jo, uvolnit napětí.
Nejspíš se všichni jen musíme naučit
brát věci v životě tak, jak přijdou.
On mě balí?
Stabilita. Rodina.
Dobře se starej o moji neteř. Já se postarám o všechno tady.
Platí.
To je ono.
Měli jsme peněz jak sraček.
Teta Emma by to nikdy neodvozila sama.
Dumal jsem, kdo má ještě evropskej pas.
Brade, moc to utahuješ.
Brad trávil jakožto úspěšnej dealer zimu v jižní Francii
a tam se seznámil se svojí ženou Chantalle,
striptérkou původem ze Slovinska.
Ta se narodila, kdo by si to pomyslel, právě ve Švýcarsku.
Tohle je na hovno.
Nekecej.
Takhle bude muset jet aspoň padesátkrát.
Co její příbuzný?
Všichni maj švýcarskej pas.
Má rodiče a bráchu.
Brácha má manželku. To je pět lidí. Šest sedm cest a je to.
Jsou to stejný pitomci jako ona. Udělaj to.
- To by šlo. - Aspoň mám rodinu, křivej frňáku.
Nezapomeňte na moje prachy.
- Prosím? - Zapomněl jsem ti to říct. Taky něco má.
Za tejden mi přijde pár melounů.
Až přijdou, zavolám ti a ty pro ně přijedeš.
Zavoláš mi?
Až to dorazí, zavolám ti a ty pro to přijedeš.
Pro tebe neděláme!
Zlato, máš moje prachy přilepený na kozách,
takže pro mě pracuješ.
- Jordane, musím s tebou mluvit. - Říkám ti rovnou, že k němu nepojedu.
Nejsem negr, abych vyzvedával, co si kdo zamane.
Sejdeme se na místě, který určím.
A ty tomu sráči řekni, ať ke mně má respekt.
Přišel celej mimo a sjetej. Vyrazím tomu hajzlovi zuby.
Komu chceš vyrazit zuby?
Já položil prachy na stůl, ne ty! Díky mně bude tenhle kšeft.
- Ty vole, má bouchačku! - Na tu seru! Já položil prachy na stůl!
Ty jen dealuješ kolečka. Takovejch, jako jsi ty, mám dalších pět.
Ještě chvíli pokračuj, ty hovado!
Navíc máš hnusný hadry, takže jdi do píči!
- Co říkáš tomuhle, buzerante? - Kámo, jsi v pohodě?
Den na to letěla teta Emma do Ženevy.
V příruční tašce vezla dva miliony v hotovosti,
což byla v zásadě jen kapka ve švýcarským moři.
Další měsíc propašovala Chantallina rodina bez mrknutí oka
během šesti cest tam a zpátky v hotovosti přes 20 milionů.
- Ještě mám něco tady. - Vážně? Tak děkuji.
- A tady. - Vítám vás.
Jsou toho asi čtyři tašky.
- Jste švýcarská Slovenka nebo Slovinka? - Slovinka.
Jistě. Jste blondýna.
Dej to auto na parkoviště, ty demente!
- Nemůžu ten kufřík zavřít. - To si nemůžeš jedinej den nedat?
Jsem sjetej, Brade.
Sjetej.
- To byl fór. Nic jsem si nedal. - Kurva fix!
- Fór! - Ty jsi debil!
Ty vole, vjedeš sem jak úchyl. Přitahuješ pozornost!
Nejsem blbej, jsem chytrej.
Dělám obchody za miliony dolarů s lidma, který jsou na rozdíl od tebe chytrý.
Lidi, který druhýmu hned jednu nevrazej, když maj strach.
Mimochodem, ještě se mi za to nikdo neomluvil.
Když přijdu domů z práce, pustím si záznamník. Žádná omluva.
Není tam od tebe ani slovo!
Žena kontroluje vzkazy každou tři čtvrtě hodinu a volá mi do práce,
že na záznamníku zatím žádná Bradova omluva není.
Není tam ani hovno. Takhle se s lidma nejedná.
Ty tak kecáš. Ale já přimhouřím oko. Dej sem ten kufr.
- Ty přimhouříš oko? - Ty vole, to se tak říká.
Císař z Vyjebákova sešel z výšin a přimhouří nade mnou oko!
Co dneska dělaj občani Vyjebákova, když je císař pryč?
Je tam zmatek? Plení se a znásilňuje?
Co tam ty hovada dělaj, když jsi tady?
- Jdi do prdele! - Ty vole, brzdi.
Udělám největší scénu svýho života, jestli se ke mně ještě přiblížíš.
Hlavně se hoď do klidu.
Nechci bejt mimo, ale mám pocit, že se ti líbím.
Když ses na mě hnal a díval ses na mě, tak bych přísahal,
že jsem viděl, jak se ti zajiskřilo v očích.
- Snažíš se mě políbit? - Proboha živýho!
- Co ti je? - Já nevím.
Já proti homosexuálům nic nemám. Ale ty nejsi můj typ.
- Tak dobře. Klid. - Nejsi nic pro mě.
Prosím tě, ty vole, dej mi ten kufřík.
- Dám ti ho a ty pro mě něco uděláš. - Co?
Vezmeš ten kufřík, pojedeš rovnou domů,
otevřeš ho a vyndáš z něj všechny ty dolary.
Nenech v něm jedinou bankovku.
Až si to z kufříku všechno vyskládáš,
vem to a nastrkej to tý svý lotyšský ženě do píči!
Nekéruj do mojí ženy, ty sračko! Ty sráči zasranej!
- Jsi mrtvej! - Ani hnout!
Stůj! Ani hnout! Stůj, nebo tě odprásknu!
Pusť ten kufřík! Ruce vzhůru!
Klekni si.
Na kolena!
Svině!
Jordane. Mám pro tebe překvapení!
- Co to je? - Dvacet lemmonů!
Lékárník v důchodu je měl 15 let v sejfu.
Nekecej!
To bude pecka do hlavy.
Pokud jde o metakvalon, byl lemmon 714 svatej grál.
Věřil bys tomu? Myslel jsem, že je to mýtus!
Třikrát silnější než cokoli dneska.
Donnie uměl slavit. Říkal, že si je schovával na mimořádnou chvíli.
Až bude slavit narozky, že nemá tripla,
nebo že se naše prachy dostaly bezpečně do Švýcarska.
Všechno jsem na ten večer zrušil a zbavil jsem tělo všeho,
co by vadilo tomu, abych se řádně sjel.
Nastal čas slavit.
- Vezmeme si jeden a uvidíme, co to udělá? - Jeden prej stačí.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Když za to zatáhnu znova, tak to třeba poletí dolů.
- Dost! Musíme z toho ven! - Už jsem na to přišel!
Jednou nahoru a dvakrát dolů.
Dělá to s tebou něco?
Ne.
Už je to 35 minut.
Možná už jsme vůči tomu po všech těch letech odolný.
Tohle je na hovno! Jsem celej rozpumpovanej a nic!
Jsou starý. Myslíš, že už nejsou účinný?
Koukni se na lahvičku!
Leden 81. Jsou to zmetky.
- Sakra! - Dáme si každej ještě dvě.
- Jordane. - Ano, miláčku?
- Co tu provádíte, mentálové? - Cvičíme.
- Volá ti Bo Dietl. - Dobře.
- Bo, co se děje? - Dobře mě poslouchej.
Musím s tebou mluvit, ale ne na tomhle telefonu.
O co jde?
Vypadni z baráku a zavolej mi z veřejnýho telefonu.
Tohle není prdel!
Sakra! Něco se děje. Musím jít!
Všechno v pohodě?
Nejbližší veřejnej telefon byl v Brookville Country Clubu.
Byla to bělošská protestantská pevnost asi kilometr a půl od našeho domu.
- Bo, to jsem já. O co jde? - Pozorně mě poslouchej.
Ten tvůj kámoš Brad je v base.
- Jak to? Co udělal? - Nevím, co provedl.
Kámoši z Long Islandu mi řekli, že ho sebrali u nákupního centra.
U nákupního centra? Donnie mu měl předat prachy.
Jordane, poslouchej mě! Nikam nechoď a poslouchej mě!
Ten agent Denham z FBI ti napíchnul doma i v kanclu telefony.
- Nemluv po telefonu! - Do prdele! Rozumím.
Jordane?
Nezkoušels toho agenta FBI podmáznout?
Podmáznout? Copak jsem blbej?
Cos říkal? Nerozuměl jsem!
Říkal fem, še neděám agen.
Ty vole, co to meleš?
- Jsi sjetej? - Já neiděl, já nešikal FBI.
Jordane! Jsi sjetej? Zůstaň, kde jsi.
Nesedej za volant. Pošlu pro tebe Rocca. Jordane!
Po 15 letech skladování
měly lemmony zpožděnej nájezd.
Trvalo 90 minut, než začaly působit. Ale když začaly...
Přeskočil jsem fázi rozradostnění a přešel rovnou do fáze plácání.
- Kde jsi? - Ten sajrajt byl tak silnej,
že jsem odhalil úplně novou fázi.
Fázi mozkový obrny.
Dělej! Vstávej!
Dobře, po nohou to nepůjde.
Mysli! Co by šlo udělat?
Jo! Můžu se plazit jako Skylar.
Sakra! U dítěte to vypadá snadný jak facka.
Vole, přemejšlej!
Jo!
Mám to!
Můžu se kutálet!
Jordane?
Proboha, kde jsi?
- Fem f kafry kubu! - Cože?
Fem f chanry chubu!
Já ti nerozumím. Přijeď domů.
Donnie je nezvladatelnej.
Volá z druhýho telefonu nějakýmu Švýcarovi.
Cože? Feber mu ten tlefon!
Já ti nerozumím!
Feber mu
ten
tlefon!
Prostě přijeď domů. Hoď sebou!
Nebyl jsem ani míli od domova.
Jel jsem co nejpomalejc. I želé se oproti mně pohybovalo rychle.
Fem ti chtěl poflat dva mioše. Uš je posněd.
- Snědl jste dva miliony? - Pozdějc.
Polož ten telefon! Polož ho, ty idiote!
Uhni, debile!
Je posně, né s našim je šmyec.
Nesnášíte dva miliony? To asi ne, Donnie.
Zázrakem jsem přežil cestu domů.
Já ani auto jsme na sobě neměli ani škrábanec.
Jordane? Do prdele práce!
Co sis vzal? Co to s tebou je?
To je super, co? To maká!
Polož ten telefon!
Co děláš, Jordane?
Máš tu dceru. Doufám, že to víš. Máš tu dceru!
Polož ten telefon!
FBI!
Telefonuju!
Práskni s tím telefonem!
Pojď sem! Půjdeme nahoru.
Telefonuju!
Vím, cos udělal,
ty sráči!
Cože?
Brad!
Ty hovado blbý!
Cos to provedl, ty sráči?
Jdi do píči!
Já tě zabiju! Zabiju tě!
Mám tě!
Co se tu sakra stalo?
Sakra! Jordane, jsi v pořádku?
Donnie. Donnie!
Donnie. On nedejchá.
Co mám dělat? Nevím, jak mu pomoct!
Bože, Jordane, on se dusí.
- Dělej něco. - Mám tě.
Jordane, on nedejchá! Udělej něco!
Proboha!
Uhni!
Panebože!
Uhni, zlato!
No tak! Dělej!
Nedejchá! Udělej něco!
Je to táta od dětí! Udělej něco!
Rocco, pojďte sem! Zavolejte záchranku!
Prostě přijďte a zavolejte záchranku!
Pane Belforte?
Vypadněte...
Musíme vám položit pár otázek.
Děláte si prdel? Jděte do hajzlu.
- Vstaňte. - Vypadněte z mýho baráku.
Jdeme.
- Byl jsem celej večer tady. Co děláte? - Kam ho odvádíte?
Kam ho odvádíte? Nemáte právo sem takhle vpadnout.
Řídil jste dneska večer svoje auto?
Takže...
Asi jsem domů nedojel v pohodě.
Uhni mi z cesty!
Řídil jste dneska večer tohle auto?
Jo.
Mám rodinu! Zlato!
Byl zázrak, že jsem se nezabil
a že jsem nezabil někoho jinýho.
Poldové mě vyslechli, ale nemohli mě obvinit.
Neměli důkaz, že jsem seděl za volantem.
Brad si mezitím odseděl tři měsíce za pohrdání soudem,
protože Donnieho neprásknul.
Výsledek byl, že jsem vyváznul bez trestu,
ale sledovali mě víc než kdy dřív.
Jordane, máš štěstí, že jsi naživu a žes neskončil v base.
- Já na štěstí nevěřím. - Ale je načase.
Dohodnu to s Komisí pro cenný papíry, než ti štěstí přestane přát.
- Zamávej tátovi. - Ahoj, broučku...
Jaký by byly podmínky, kdybych...
Přiznáš se k porušení pravidel pro obchodování s akciema,
manipulacím, nucení klientů k obchodům
a dalším prkotinám.
Zaplatíš pár milionů pokutu a Komise půjde navěky do hajzlu.
A Stratton? Co se stane se Strattonem?
Musíš odejít. Dej ho na starost Donniemu.
Jasně, Donniemu.
FBI, to je úplně jiná písnička. Pořád po tobě půjdou
kvůli trestný činnosti. Ale když dobrovolně odstoupíš,
nebude mít tvůj kámoš agent Denham v ruce ani hovno.
Jordane... O čem přemejšlíš?
Porazils je. Vyhráls!
- Už nebudeš muset nikdy pracovat. - Chceš strávit zbytek života v base?
- Ne, to určitě ne. - Máš všechny peníze světa!
- Potřebuješ i peníze všech ostatních? - Jasně že ne, tati.
- Postavil jsem to. - Já vím, tak se to teď snaž zachránit.
Když jsem...
před pěti lety s Donniem Azoffem rozjížděl Stratton Oakmont,
věděl jsem, že přijde den, kdy budu muset jít dál.
A je mi opravdu těžko u srdce, když musím říct,
že ten den nakonec přišel.
Chci vám všem poděkovat za roky loajality a obdivu.
Ale chci říct hlavně tohle.
Šéf teď bude Donnie a Nicky Koskoff s Robbiem Feinbergem
zaujmou klíčový manažerský pozice.
Stratton bude lepší než kdy dřív. To vám slibuju.
Zatleskejte jim.
Tohle je Ellis Island. Je mi jedno, kdo jste a odkud,
jestli vaši příbuzný připluli na Mayflower nebo na pneumatice.
Tohle je ostrov příležitostí. Stratton Oakmont je Amerika!
- Všichni znáte Kimmie Belzerovou. - Ano.
- Jdi do prdele! - No tak, Kimmie.
Nejspíš ale nevíte, že Kimmie patří mezi naše první makléře.
Byla v první dvacítce.
Většina z vás zná Kimmie
už jako krásnou pěstěnou ženu.
Ženu, co nosí obleky od Armaniho za 3000 dolarů
a jezdí ve zbrusu novým mercedesu.
Ženu, co tráví
zimu na Bahamách a léto v Hamptons.
Když jsme se seznámili, byla Kimmie úplně jiná.
Když jsem ji potkal, neměla ani vindru.
Byla svobodná matka s holým zadkem a osmiletým synem.
Neměla tři měsíce zaplacenej nájem.
Když se ke mně přišla ucházet o práci,
požádala mě o zálohu 5000 dolarů,
aby mohla zaplatit synovi školný.
Co jsem udělal, Kimmie? Řekni jim to.
Napsals mi šek
na 25 000 dolarů.
- Je to tak. - Děkuju.
A víš proč?
Protože jsem v tebe věřil.
Protože jsem v tebe věřil, Kimmie.
Stejně jako dneska věřím v každýho z vás.
Mám tě ráda, Jordane! Mám tě ráda.
Já tebe taky!
A mám rád i vás všechny!
Mám vás všechny ze srdce rád.
Fakt rád.
Je to škoda.
Celý roky jsem vám říkal,
že pro vás záporná odpověď neexistuje,
že musíte tlačit a nesmíte položit telefon,
dokud nedosáhnete svýho.
Protože si to zasloužíte.
Ten obchod, co se chystám podepsat,
mně zahradí cestu na akciovej trh a do Strattonu,
do mýho domova.
Co to má kurva znamenat?
Řeknu vám, co to znamená. Znamená to, že jsem přijal zápornou odpověď.
Oni teď prodávají mě, ne naopak.
Znamená to, že jsem pokrytec.
Takže...
Víte co?
Neodcházím.
Ani náhodou!
Show pokračuje!
Tohle je můj domov! Budou potřebovat bourací kouli,
aby mě odsud dostali!
Budou sem muset poslat národní gardu nebo speciální jednotky,
protože já nikam nejdu!
Ať jdou do prdele!
Jordane, pojď sem!
Co to je? Džungle?
Patricku, Irčane, mazel tov!
Jordan Belfort právě cuknul od dohody s Komisí pro CP.
Je zpátky v oceánu. Lovu zdar.
Slavili jsme ve velkým. Brada zrovna taky pustili z basy.
Omluvil jsem se mu a nabídl, že mu zaplatím za čas strávenej v díře.
Ale řekl, že do toho nejde, že s náma nechce mít nic společnýho.
Smutný bylo,
že dva roky nato
umřel.
Rozsáhlej infarkt. V pětatřiceti.
Ve stejným věku umřel Mozart.
Ne že by ty dva měli něco společnýho...
Vůbec nevím, jak mě to napadlo.
Během pár dní začaly chodit obsílky.
Výzvy k předložení dokladů, k výpovědím a tak podobně.
Donnie do sebe nestačil lejt vodu.
Mně posílaj obsílku?
Tohle se ve Stratton Oakmont dělá s obsílkama!
USA, jděte do prdele!
Jděte do prdele! Jděte do prdele...!
Jordan Belfort.
- Alden. Hezký jméno. - Děkuju moc.
- Co to je za jméno? - Tak se jmenuju.
Na to si nevzpomínám.
Nevzpomínám si na to.
- Pane Mingu, děkuju, že jste přišel. - Budete ten koláček? Můžu si ho dát?
Vyslýchali všechny.
- Mám nízkej cukr. Štítná žláza. - Trvalo to měsíce. Byla to šílená pruda.
Ptejte se dál.
Ale nikdo ze Strattonu ani necekl.
- Gladys Carrerová? - To mi nic neříká.
Omlouvám se, ale nevzpomínám si.
- Ne. - Netuším.
Tu transakci si nepamatuju. Nemáte mlíko?
Vůbec ne.
Francis Sortigi volal tolikrát,
že si ho musíte pamatovat. - Nepamatuju.
- Vzpomínáte si na... - Na nic z toho si nepamatuju.
- Tenhle Abdul... - Ne, nevzpomínám si.
Byl to dlouhej telefonát. Vzpomínáte si na něj?
Mluvili jsme s několika zaměstnanci
a nikdo si nevzpomíná na uvedení Steva Maddena na burzu. To je zvláštní.
Vzpomínáte si na Cartage Corporation?
- Vy si na to vzpomínáte? - Ne, vůbec.
- Promiňte, ale to jsou vaše vlasy? - Řeknete k tomu něco?
Komentujete moje vlasy? Je to relevantní?
Jen nechápu, proč to nosíte.
Na tu společnost si nepamatuju.
- Dáte si ještě něco? - Ano.
Mám vzácný onemocnění, při kterým musím
vypít každou čtvrthodinu jeden tenhle drink.
Výslovně nás upozornili, že nemáme vyjíždět ze země.
Tak jsme vzali manželky do Itálie.
Usoudili jsme, že bude bezpečnější dávat Prckovi pokyny ze zámoří.
Nikdo nás nemohl zavřít a nikdo nám nemohl dokázat, že řídím Stratton z jachty.
Jak se máš, ty náš olysalej orle?
Donnie, máme problém.
Tvůj kámoš Steve Madden prodává akcie!
- Kdo ti to řekl? - Co se děje?
Prostě to dělá!
Steve Madden prej prodává akcie. Kdo ti to řekl?
Dej sem ten telefon. Co se děje?
Dívám se na obrazovku a někdo prodává velký množství akcií Steva Maddena.
My to nejsme, takže to je Steve. Je jedinej, kdo má těch akcií tolik.
- Zavolej mi. - Tvůj kámoš se mnou chce pěkně vyjebat.
- Sežeň ho k telefonu! - Nedělej ukvapený závěry.
I když jsem vlastnil 85 % firmy na boty toho kokota Maddena,
akcie byly na jeho jméno.
Ten hajzl věděl, že jsem v průšvihu, a chtěl toho využít.
Co s tím chceš dělat?
Hned obvolej všechny klienty, ať prodávaj akcie Steva Maddena.
Srazíme cenu dolů!
Drž hubu! Je to tvůj kámoš ze školy!
Jestli se mnou chce ten čůrák vyjebat, zařídím mu akcie s nulovou hodnotou!
Nedělej závěry, dokud nevíme, co se děje.
Kapitáne Tede!
- Všichni položte telefony! - Otočte loď! Plujeme domů!
Miláčku! Co se stalo?
Co se děje?
Teta Emma...
Počkej...
Co se děje? Proč brečíš?
Umřela! Právě mi volala sestřenice Betty.
Teta Emma umřela.
- To si děláš kozy! - Ne.
Vážně?
Miláčku, to je...
Sakra! Zlato, to je...
Infarkt! Bum, prásk, šlus!
Setřásla ze sebe smrtelný svůj úděl. A 20 milionů dolarů na švýcarským kontě.
Když jsem s ní mluvila, nic jí nebylo.
Proboha, zlato, to je děsný!
To je hrozné. Vaše teta byla moc elegantní a přitažlivá žena.
Upřímnou soustrast.
Jsme úplně zničený. Děkuju za soustrastný slova.
A co se teď stane s jejím účtem? Je potřeba soudní potvrzení závěti?
Nestrachujte se, Jordane. Teta před smrtí
podepsala dokument, kde vás jmenuje dědicem.
Vážně?
- Fantazie! To je dobrá zpráva! - No... Ještě ne.
Ještě ne?
Asi mám špatnej signál. Mluvíte anglicky?
Rychle. Hodně rychle.
Mám hned přijet do Švýcarska?
- Do prdele, mluv anglicky! - Klid, jo?
Zvedněte prdel a mrskněte sebou! Prosím.
Mrsknu sebou!
Tyhle Švýcaři jsou pěkně mazaný parchanti.
Během pár minut splašil padělatele, kterej zfalšoval Emmin podpis.
Ty americkej prevíte!
Jen jsem tam musel do druhýho dne být. Nebo přijít o 20 milionů dolarů.
Plujeme do Monaka!
- Do Monaka? Teď? - Do Monaka, a pak pojedeme do Švýcarska.
- Právě jí umřela teta. - To vím, ale já teď musím do Švýcarska.
Poslední slovo. Pardon.
- Musíme do Londýna. - Proč?
- Na pohřeb! - Jasně, ale... Podívej.
Měl jsem tetu moc rád. Vážně.
Ale ona je mrtvá. Je mrtvá a nikam nám neuteče.
A až dorazíme do Londýna, bude pořád mrtvá.
- Kapitáne Tede! Plujeme do Monaka. - Do Monaka.
Razíme do Monaka a pak do Švýcarska, aby nám nedali razítko do pasu.
Vyřídíme byznys, vrátíme se do Monaka, poletíme do Londýna na pohřeb
a za tři pracovní dny jsme v New Yorku.
- Možná potkáme větší vlnění. - Vlnění.
To snad zvládneme, ne? Je to 50metrová jachta!
Poplujeme, jen když to bude bezpečný!
- Je to bezpečný. - Neboj se vlnění. Nic o něm nevíš.
- A ty snad jo? - Rozvlním ti kreditku, že bude vejpůl.
Věř mi. Vlnění je v pohodě. Je vlnění v pohodě, kapitáne Tede?
- Když poplujeme opatrně... - Poplujeme opatrně.
Je to trochu nepříjemný. Řekněte, že je to bezpečný.
Zabedníme jícnový kryty a zajistíme palubu.
- Možná se nám rozbije nějaký nádobí. - Rozbitý nádobí!
- To nic není! Nezní to skvěle? - Ani ne.
Dobře se pobavíme! Vyrážíme do Monaka hned teď! Jedeme!
Držte se!
Co se to sakra děje?
Vodní skútry spadly do vody!
Ježišikriste! Zlato, jsi v pořádku?
- Varování před vichřicí! - Vlny jsou šestimetrový a zvětšujou se!
- Otočte to zpátky! - To nemůžeme!
Vzalo by nás to z boku a převrhlo!
Já jsem skvělej potápěč! Nikdo tu neumře!
Držím tě! Věř mi! Miluju tě.
Miluju tě. Drž se pevně.
Donnie!
Drž se, miláčku! Donnie!
Donnie!
- Co je? - Drž se, zlato.
- Dojdi pro ludy! - Nechci umřít!
Provedl jsem hrozný věci. Půjdu do pekla, Jordane!
- Já to všechno tak posral! - Dojdi dolů pro ludy!
Cos říkal?
- Dojdi pro ludy! - Dolů jít nemůžu. Je tam metr vody!
Já neumřu střízlivej! Padej pro ty prášky!
- Tak jo! - Běž!
- Kam jde? Donnie! - Drž se, zlato!
Zbláznil se?
Jde jen všechny varovat.
Ježišikriste!
Držte se! Běžte od okna!
Zabijácká vlna!
Mayday! Tady kapitán Ted Beecham na palubě jachty Naomi!
- Potápíme se! - Mám je!
Dej mi jeden na nervy!
- Potápíme se! - Mayday! Žádáme o okamžitou pomoc!
Držte se!
Pozor!
Je fajn, když vás zachráněj Italové,
protože vás nakrměj, nalejou vám červený a pak si ještě zatancujete.
Viděli jste to?
To bylo letadlo, který jsem pro nás poslal.
Nekecám, vybuchlo, protože nasálo do motoru racka.
Tři mrtví.
Potřebujete Boží znamení? Po tom všem mi to konečně docvaklo.
Sníte o finanční nezávislosti,
ale každý měsíc bojujete, abyste poplatili účty?
Chcete vlastnit takovýhle dům, ale máte sotva na nájem?
Jmenuju se Jordan Belfort. Jak zbohatnout není žádné tajemství!
Nezáleží na tom, kdo jste nebo odkud pocházíte,...
PŘÍMÁ LINKA
...finanční nezávislost můžete získat během pár měsíců.
Jen musíte mít strategii.
Když mi bylo 24, rozhodl jsem se,
že nebudu přežívat, ale že se mi bude dařit.
Nevěřila jsem, že jsou takové obchody možné,
ale máme dům a zisk 33 000 dolarů. Takže teď tomu určitě věřím.
Zamyslete se nad tím. Když si netroufnete přijít na seminář Jordana Belforta,
jak se chcete naučit vydělávat peníze?
Chcete se stát milionářem? Musíte mít kuráž a rozhodnout se.
U mě to podle Jordana klaplo, protože jsem makal.
Jestli to u vás neklapne, tak proto, že jste líní. Běžte makat do mekáče.
Nikdo vám nebrání dosáhnout finanční svobody, ani vydělat miliony.
Neseďte doma, jinak váš vysněný život propluje kolem vás.
Všem těm lidem jsem změnil život a můžu ho změnit i vám!
Přijďte na můj seminář! Vysněný život je jen...
Rád vás zase vidím, Jordane. Jste zatčen!
To si děláte legraci!
Děláte si srandu? Vodpalte!
- Vypněte tu kameru. - Točím tu reklamu, vy hovada!
Jdi do prdele!
Máš na mě leda hovno! Živím se poctivě, ty debile!
Dovolte mi právní radu, Jordane. Držte tlamu!
Jdi do prdele, vole! Já se poctivě živím!
Sekám dobrotu, byl jsem na odvykačce, stal jsem se celebritou.
Dva roky neberu a tohle se stane!
Prcka zašili v Miami.
A hádejte, koho s ním? Saurela.
- Budete mě bít? - Ne.
Já tu vaši zemi znám. Budete.
Jaká byla pravděpodobnost?
V Ženevě je aspoň 10 000 švýcarskejch bankéřů
a Prcek sežene blba, co se nechá zatknout na americký půdě.
Ještě víc na hovno bylo, že jeho zatčení nemělo nic společnýho se mnou.
Nesouviselo to se mnou! Šlo o praní peněz z drog
přes závody motorovejch lodí
a Rockyho Aokiho, zakladatele restaurací Benihana.
Benihana...
Kurva Benihana!
Benihana kurva!
Proč?
Bože, proč? Proč jsi tak krutej a rozhodl ses, že mě sejmeš
přes řetězec japonskejch restaurací?
Zkrátím to. Saurel mě prásknul.
Nejdřív ale prásknul Bradovu manželku Chantalle,
se kterou píchal pokaždý, když přijela do Švýcarska.
Tak jo!
První bod obžaloby: účast na spolčení při podvodech s cennými papíry.
Další dva: podvody s cennými papíry.
Další bod: účast na spolčení při praní špinavých peněz.
21 bodů: praní špinavých peněz.
Jeden bod: maření výkonu soudního rozhodnutí.
Kauce je stanovena na deset milionů dolarů.
Je tu strejda Donnie! Rocky. Jak se máš?
- Hnusný psisko. - Jo, je starej a sešlej. A sere v domě.
- Já taky. - Pojď sem.
Rád tě vidím, kámo.
Posaď se.
- Jak se máš? - Stojí to za hovno.
Ale držím se.
Sleduj, mám novej šperk. Nemůžu z domu.
- Už mi z toho pomalu hrabe. - Ten zatracenej Prcek!
- Buzerant s parukou. Zabil bych ho. - Nacpal bych mu ji do chřtánu.
- Nezodpovědnej hajzlík. - Něco ti řeknu.
Do Benihany už na jídlo nikdy nezajdu.
A je jedno, kdo bude mít narozeniny.
Kde je Naomi? Jak se má?
Je tamhle v domě. Zamávej jí, ale nejspíš ti to neoplatí.
Naomi! Kočko!
- Co blbne? Je na mě naštvaná? - To ne.
Nejspíš budeme muset kvůli kauci zastavit barák.
Asi budeme muset něco prodat, abysme poplatili všechny ty právníky.
Je to fakt děs. Ale co se dá dělat.
A co ve Strattonu? To je důležitější. Co morálka?
Jsou nasraný, protože teď musej vydělávat legálně?
Měl jsem schůzku se zakládajícíma partnerama.
Všechno jsem jim řekl.
Podržím tě.
Co tím myslíš?
Nedělej si hlavu s domem a penězma. Podržím tě.
Jsi skvělej kámoš. Udělal bych to pro tebe taky.
- Víš to? - Jo.
- Nejradši bych tě celýho zlíbal. - Už dost.
- Chceš pivo? - Co piješ?
- Nealkoholickou sračku. - Co to je?
Nealkoholický pivo. Není v tom alkohol.
- Pivo? - Bez alkoholu.
Ale když toho vypiješ dost, tak se namažeš?
- Ne, není v tom alkohol. O to právě jde. - Nejsem vědec. O čem to meleš?
- Donesu ti pivo, jestli chceš. - Já nepiju. Vzpomínáš?
- Už nepiju. - Dáváš si pár lajn prášku do pečiva?
Nedokážu si představit, že by mě bavilo nechlastat a nebrat. Já to miluju.
- Jaký to je bejt čistej? - Úplně na hovno.
- Nuda? - Děsná nuda. Chci se zabít.
Máme termín, kterej používáme, jen když to vyžadujou okolnosti.
V tomhle případě to tak je. Ten termín je Grenada.
Slyšel jste to někdy?
- Ne. - Je to zajímavý.
Grenada je ostrůvek,
na kterej v roce 1983 zaútočily USA. Žije tam asi 90 000 obyvatel.
V podstatě to znamená,
že se tenhle případ nedá prohrát.
Klidně tam můžeme přijít s pérem vystrčeným z kalhot
a všem to bude u prdele. Vyhraju.
Vy jste to,
čemu se říká
Grenada.
Hrozí vám dlouhej trest.
Za praní špinavejch peněz můžete dostat až 20 let.
Ten případ by nebyl jistější, ani kdybychom vás chytli,
jak si strkáte hotovost do matrace.
Jordane...
Nechat vás hnít v base, dokud vaše děti nevyjdou z vejšky, není náš cíl.
Jedou v tom i další lidi.
Taky by měli jednou stát před soudem.
- Mám tušení, že je to nabídka. - On má tušení.
Vy čtete myšlenky?
Úplná spolupráce.
Dodá nám kompletní seznam všech spolupachatelů
za posledních sedm let a bude nosit mikrofon.
- Řekl jste mikrofon? - Mikrofon.
- To chcete, abych práskal lidi? - Chci, abyste spolupracoval.
- Chcete, abych byl práskač. - Ano, chceme, abyste práskal lidi.
Jaká byla oslava u Cristy?
- Dobrá. - Fajn.
Dneska jsem zase mluvil s právníkama. Mám fakt skvělý zprávy.
Ty jsi úplně z obliga.
- To už vím. - No jasně.
Tys hlavně nic špatnýho neudělala.
Ukazuje se, že FBI po mně hlavně chce,
abych spolupracoval.
Vím toho o burze a Wall Streetu tolik, že bych vládě ušetřil roky starostí,
o spoustě dolarů ani nemluvě.
Ale je to ještě lepší.
Když se rozhodnu spolupracovat,
dostanu zřejmě jen čtyři krátký roky.
V tom případě bysme mohli začít znova, možná prodat dům.
Všechny pokuty, co budu muset zaplatit, budou splatný, až si to odsedím,
takže nám pořád zůstane dost peněz.
Akorát mě na tom znervózňuje představa,
že jim poskytnu informace o kamarádech.
Říkals, že na na Wall Street žádný kamarádi nejsou.
To je fakt.
Ale má to i dobrou stránku. Říkali, že nakonec
bude v tom případě muset poskytnout informace každej.
Takže na to možná ani nedojde.
- Tak to je dobrá zpráva, ne? - Jo.
To mě těší. Kvůli tobě.
Jak to myslíš, že kvůli mně?
- Mělo by tě to těšit kvůli nám oběma. - To ano.
Pojď ke mně.
- Polib mě. - Jordane.
Pojď, už jsme se tak dlouho nemilovali. Prosím.
Jordane, nech toho.
Přestaň!
Jak jsem tě uviděl, hned jsem se do tebe zamiloval.
Já tě nenávidím, Jordane.
- Slez ze mě! - Miláčku, nedělej to.
Víš, jak tě miluju, že ano?
Nech toho, miláčku.
Chceš mě píchat, Jordane?
Chceš?
Dobře. Tak dělej.
Píchej mě.
Udělej mi to drsně. Ošukej mě, jako by to bylo naposled.
- Proč se takhle pohybuješ? Lež klidně. - Chci, aby ses udělal.
Udělej se. Chci, aby ses pro mě udělal, jako by to bylo naposled.
No tak, udělej se. Tak pojď.
- Udělej se. - Mám se udělat?
- Mám se pro tebe udělat? - Jo!
Mám se pro tebe udělat?
Panebože.
Panebože. Bože můj!
Bože.
Penebože. Ježíši.
Miláčku. To bylo úžasný!
Panebože!
- To bylo naposled. - Co tím myslíš?
To bylo naposled, co jsme spolu spali.
Co to povídáš?
Chci se rozvést.
Chceš se rozvést? Co to má znamenat?
- Slez ze mě! Chci se rozvést. - Teď jsme se milovali. Co ti je?
Už tě nemiluju, Jordane.
Nemiluješ mě?
Už mě nemiluješ? To se ti bezvadně hodí!
Teď, když jsem obžalovanej a nosím elektronickej náramek,
tak ses rozhodla, že už mě nemiluješ. - Ne, to ne.
Co ty jsi zač? To mi řekni.
- Ty sis mě vzal! - Co tím myslíš?
Bude to takhle. Děti budou svěřený do mojí péče.
Když hned odsouhlasíš rozvod, dovolím ti návštěvy.
Nepokoušej se se mnou bojovat.
Ušetří nám to spoustu peněz a mám pocit, že je budeš potřebovat.
Děti mi nevezmeš, slyšíš?
I kdyby tě neodsoudili, tak je podle právníka dostanu já.
Něco ti povím! Děti mi nevezmeš! Ty hnusná píčo!
Jdi s tím do prdele, mrcho! Děti mi nesebereš! Slyšelas?
Jdi do prdele! Děti mi nevezmeš!
Kráva!
Děvka!
Zatracená čubka!
Podívej se na sebe, Jordane. Jsi nemocnej!
- Jsi chorej! - Jdi do píči! Děti mi nevezmeš!
Myslíš, že bych s tebou děti nechala? Podívej se na sebe!
Můj právník tvrdí, že tě zavřou na 20 let.
20 let! Už ty děti nikdy neuvidíš!
- Já neuvidím... - Nepustím tě k nim!
Já že je neuvidím?
Opovaž se na ně sáhnout!
Nešmatej na mě!
Zlatíčko, pojedeš s tátou na výlet.
Jedeš s tátou na výlet.
Nesahej na ni, Jordane.
Přísahám, že tě zabiju!
Všechno je v pořádku. Pojedeš s tátou na výlet.
Malej výlet.
- Přineste klíč! - Ano!
Jordane, otevři ty dveře!
Pozor na nohy...
Vezmu si ji s sebou, ty mrcho!
Mě nezastavíš!
Bude to malej výlet.
Vypadni!
Pusťte to dítě!
Violet, zavřete garážový vrata!
- Vypadni! - Otevři!
Naomi, vyndejte ji!
- Mami. - Už je dobře.
- Mami. - Je to dobrý.
Je v pořádku?
Jste normální?
Je v pořádku?
Odstavec jedna. Obžalovaný přizná vinu
ve všech bodech obžaloby, které jsou proti němu vzneseny
u okresního soudu pro Východní okres New Yorku.
- Odstavec dvě. - Mluvte normálně.
Obžalovaný se zúčastní tajných akcí...
- Dýchejte normálně. - ...a bude nosit nahrávací zařízení.
Za pět minut nebudete vědět, že to na sobě máte.
- Surovče. - Neremcejte.
Obžalovaný nesmí spáchat žádný další trestný čin ani se o to pokusit.
Prosím vás, už mi to dejte podepsat.
- Tady? - To bude fajn.
- Díky. - Nedali mi na vybranou.
Během šesti hodin jsem sepsal seznam.
Kamarádi, nepřátelé, obchodní partneři.
Všichni, kdo mě znali nebo ode mě někdy dostali burzovní tip.
Vlčku! Vlčku! Vlčku!
První na seznamu...
...byl Donnie.
Jordane, je skvělý, že jsi zase tady!
Když tu nejsi, není to ono. Je tu smutno.
Ten zatracenej Steve Madden.
Nemůžu na něj ani pomyslet.
Vaří se mi krev, jen na něj pomyslím.
Nedokážu ani říct jeho jméno.
Byl jsem zhnusenej. Vyrůstali jsme spolu a on mě takhle podrazí!
Obrátil se na tebe ještě kvůli tomu účtu?
NEUSVĚDČI SE, MÁM NA SOBĚ MIKROFON
Pamatuješ? Byly to asi čtyři nebo pět milionů.
Měl vrátit asi čtyři nebo pět milionů.
Byl jsem sjetej, Jordane. Fakt si to nepamatuju.
Jasně. Ptám se hloupě.
Kdyby ti zavolal, tak mi dej určitě vědět.
Jasně. No jasně.
Dáš si ten poslední kousek žlutoocasý ryby?
Ne, dej si ji.
Můžu to sníst?
A co jinak?
- Jak se má Naomi? - To víš.
Šíleně mě nenávidí.
Co Hildy? Dobrý?
Pořád je naživu, takže mám život na hovno.
Pane Jordane?
- Pane Jordane, máte návštěvu. - Cože?
Máte návštěvu.
- Oblečte se. - Proč? O co jde?
Jdete do vězení.
Tak jo. Obleču se.
Pomůžeme vám.
Dobře.
FBI!
Všichni sednout! Položte ruce tak, ať na ně vidíme, a držte huby!
Nesahejte na mě! Dejte ty pracky pryč!
Zůstaňte na svejch místech!
Sakra, to je Chanel!
Vydal jsem je všechny.
Na oplátku
jsem vyfasoval tři roky v pekelný díře v Nevadě, o který jsem nikdy neslyšel.
Jak řekl můj táta Šílený Max,
kdo seje vítr, sklízí bouři.
Ať už ta hovadina znamená cokoli.
Doufám, ctihodnosti, že souhlasíte, že se pan Belfort vyznamenal,
pokud jde o spolupráci.
Díky němu se podařilo usvědčit
přes 20 pachatelů závažných trestných činů.
Pomohl získat zpět miliony dolarů, které budou použity na odškodnění obětí.
Rozsudek zní: 36 měsíců ve federální věznici.
Prosím, odveďte obžalovaného.
BELFORT ZE STRATTON OAKMONT ODSOUZEN
Nestydím se přiznat,
že když jsme dojeli do věznice, byl jsem bez sebe hrůzou.
Belforte, vstaňte.
Ale nemusel jsem.
Na prchavej okamžik
jsem zapomněl, že jsem bohatej.
Žil jsem někde, kde bylo všechno na prodej.
Nechtěli byste se naučit, jak to prodat?
Potkal jsem v životě pěkný hajzly.
Rockový hvězdy, profesionální sportovce i gangstery.
Fakt hrozný hajzly. Ale tenhle chlap, můj dobrej kamarád Jordan Belfort,
je ten nejhorší hajzl, jakýho jsem kdy poznal.
Takže vás prosím,
abyste tady v Aucklandu na Novým Zélandu vřele přivítali
mýho dobrýho kamaráda a nejlepšího školitele prodeje na světě,
pana Jordana Belforta!
Děkuju.
Prodejte mi to pero.
Je to úžasný pero.
Pro profesionály je to...
Prodejte mi to pero.
Je to pěkný pero. Můžete ho použít k zapsání vlastních myšlenek...
Prodejte mi
to pero.
To pero píše a mně osobně se moc líbí...
Překlad titulků: Veronika Sysalová