Halo? Je kdo tam?
Zdravo, srček, kaj bo dobrega?
Počasi. O kom govoriš?
Ne, ne vem! Srček, nimam pojma, o čem...
Stanovanje?
Ne, ne! Seveda ne iščem stanovanja!
Zakaj neki bi iskal stanovanje?
Počakaj malo. Vem, za kaj gre.
Stara finta. Te je klical nepremičninski agent?
Agent pokliče ženo in reče: "Govoril sem z vašim možem.
"Gledam..."
Mojo vizitko? Mojo vizitko? Ne vem.
Tega pa ne vem. Ne vem, zakaj ima mojo vizitko.
Mogoče...
Mogoče on ali ona, torej.
Ja.
Presenečenje je uničeno.
Ne, ne, je že v redu.
Bilo naj bi presenečenje za najino obletnico, toda...
Je zgolj skromno stanovanje v West Villageu z eno spalnico,
ampak ti bo všeč.
Ja. Ja, vem.
Poslušaj, prevoza, ki bi me moral peljati v hotel Waldorf, ni bilo.
Moram iti. Se vidiva zvečer doma, srček.
Tudi jaz te ljubim.
V redu. Velik poljub.
V redu. Adijo.
Nekaj bi te vprašal.
Si ti nepremičninski agent ali jebeni poklicni idiot?
Dragi, mislim, da bi morala pustiti, da to naredi hišnik.
Ne, bom sam. Samo naredi mi prostor.
Ne, nisem rekel, da bi morala stanovanje pogledati moja žena.
Rekel sem, da bi ga morala pogledati Amber. Amber.
Ti Amber zveni kot ime za ženo nekoga mojih let?
- Pazi na mojo mizo! - Že umikam.
Prosim, primi kabel, boš?
Ga že držim. Kaj želiš, da storim z njim?
Pazi, da mi ne bo v napoto.
Težko bi mu rekel ljubezensko gnezdece,
če bo zavese izbirala moja žena, kaj praviš?
Pazi, drži okno, drži okno.
- V redu? - Si pripravljen?
Ja, samo povleci dol in noter.
Ne, pravim ti, da nehaj govoriti.
Ker razmišljam.
Ne, razmišljam! Nočem... Veš kaj? Prekliči transakcijo.
Ne, prekliči jo. Prekliči vse skupaj.
- Takole, dobro. - Si videla. NS. "Naredi sam."
O, ne!
Pokliči me med vikendom. Na tajnici mi pusti sporočilo,
da si je prodajalec premislil
in da je vsa stvar...
- Moj bog! ...propadla.
Ne boš verjel, kaj se je skoraj zgodilo!
- Si videl? - Naj nekdo pokliče rešilca!
- O, moj bog, je mrtev? - Prav srečen ni videti.
Kaj?
Saj niste resni!
Ne zdaj.
Izpljunite.
Kakorkoli, prvi prizor ti vzame sapo.
Prav opomniti se moraš, da gledaš gledališko predstavo.
Mojemu petletnemu Alexu je bila neznansko všeč.
Želel je, da si jo z nama ogleda njegov oče.
Tako je boljše.
Kakorkoli, mislim, da so mu bili res všeč kostumi...
Dr. Pincus? Živijo.
Večino jutrišnjega popoldneva
bom uporabljal panoramski rentgen,
upam, da zaradi tega ne boste imeli težav s svojimi pacienti...
V redu. Brisal sem vse, ki so naročeni za jutri.
Kaj res?
Slišal sem, da bo lep dan.
In?
Mislil sem, da si boste mogoče vzeli prosto in...
Že prav. Oprostite, ker sem vas motil.
Torto smo prinesli.
Z go. Prashar sva dobila otroka, in...
Punčka je,
pa bomo proslavili s torto, prinesel sem tudi nekaj slik, in če bi...
To bi bilo krasno.
Začnite brez mene.
Super, super. V redu, torej...
Kako srčkan otrok. Res je srčkana.
- Ja, res je. - Kako dolgo je trajal porod?
- Deset ur. - Deset ur?
- Ja. - Moj bog.
- Zveni zelo dolgo. - Pa ni.
- Da ni? - Niti ne.
- Meni se zdi predolgo. - Splača se potrpeti.
Sama si bom raje nabavila mačko.
Deset ur je dolga doba, da do nečesa prideš.
- Poglej to. - Tako srčkana.
KOZMETIČNA, REKONSTRUKTIVNA IN SPLOŠNA ORDINACIJA
Bertram Pincus, dr. Dent. Med.
Za ustavitev globalnega segrevanja?
Ja, samo majcen... Mogoče je potrebno malce stresti.
Dober večer, doktor.
Veste kaj? Pustite, da odprem jaz.
Hej! Lahko zadržite dvigalo? Prosim?
- Ja. Ga že zadržujem. - Hvala lepa.
- Oprostite! - Počakajte, zadržite. Hej! Hej!
OPOZORILO: ODVAJALO
Dobro. Še malo.
Dajmo, dajmo, dajmo,
naj ti uspe, naj ti uspe, naj ti uspe.
Kličemo dr. Michaela. Dr. Michael na otroški oddelek. Prosim.
- So kartoteke že nazaj? - Tamle so.
Najlepša hvala.
- Črkujte. - P I N C U S.
- Datum rojstva? - Zakaj?
Katerega dne ste rojeni?
Saj sem razumel vprašanje. Zakaj vas to zanima?
Pustiva prazno. Teža?
- Sinoči ali zjutraj? - Sami izberite.
83 kg.
Koliko alkohola spijete na teden?
- Zakaj vas to zanima? - Hočejo vedeti.
Prepričan sem, da "oni" hočejo vedeti precej stvari,
ampak ne želim, da bi bili moji osebni podatki
hočeš-nočeš na voljo najboljšemu ponudniku.
Napisala bom nič.
- Zakonski stan? - Naprej.
- Poklic? - Nepomembno.
- Alergija na hrano? - Saj ne bom jedel.
- Ste alergični na obliže? - Kako trapasto vprašanje.
Ne bom več odgovarjal.
- Kadite? - Nehajte.
- Nosite zobno protezo? - Gospa, veste kaj.
- Kdaj ste zaužili zadnji obrok? - Končno primerno vprašanje.
Včeraj, v času kosila. Hvala za vprašanje.
Pojedel sem sendvič s tuno. Toast je bil vlažen, toda...
- Ste spili odvajalo? - Sem.
Je delovalo?
V skladu z navedbami.
Ste spraznili črevesje?
Spil sem ogromno količino odvajala.
Sledilo je nepovratno dejanje.
Gospod, sprašujem vas, ali ste...
Sral sem. Zadovoljni? Dobro. Še in še.
Tam doli je izgledalo kot teroristični napad v temi, s kaosom,
tekom in kričanjem, zadovoljni?
- Meni zadošča. - Dobro.
To je bil grob poseg v mojo zasebnost.
Čakajte, da se vas lotijo od zadaj.
- Dobro jutro, dr. Pincus. - Živijo.
Ne pričakujte kakšnih zapletov.
Kot bi mignil boste spet na nogah.
- V redu. - Hitro vprašanje.
Opazila sem, da ste zahtevali splošno narkozo.
Kar ni v navadi pri takšnem posegu.
- Ni potrebna in mi običajno... - Oprostite.
Ne nameravam biti prisoten, ko se bodo podali, kamor se bodo podali.
Kdaj pride kirurg?
Jaz vas bom operirala.
- Kaj res? - Ja.
- Kje ste tako porjaveli? - Hvala, ker ste opazili.
Na poti v službo sem si dala pobarvati kožo.
- Izgleda naravno. - Res je. Pa še bolj zdravo je.
Barva navlaži kožo in ne povzroča UV poškodb, tako da...
Ja.
Čuden vonj ima. Ne morem ga opredeliti.
- Ne vem, ali... - Ne želim vohati vaše pobarvane kože!
- Kaj ste... - Diši po blatu.
Ampak po vrtnem blatu, dobrem blatu. Ne po umazanem blatu.
- Nameravaš biti še temnejša? - Mislim, da bi želela biti še temnejša.
To bo res poudarilo moje oči.
Lahko bi si dala pobeliti zobe, kot sem si jih sama.
- Ja, razlika je očitna. - Zelo lepo.
Ne maram zobnih nastavkov, pa še majhne zobe imam.
Oprostite, blebetavi idioti.
Lahko govorimo o mojem črevesju? Se vam ne zdi, da morali?
Izgleda, da anestetik že prijemlje, ne?
- Zaradi njega ljudje govorijo traparije. - Saj mu ga sploh še nisem dal.
- Pravkar mu ga dajem. - Koliko ste stari?
Ste tukaj na šolskem izletu?
Niste preveč družaben človek, kajne, dr. Pincus?
Niti ne. Če lahko izbiram med nekaj ljudmi in velikim številom ljudi,
bom izbral svojo mačko. Ki preganja palčke.
Prežene jih na drevo. Še vedno so živi.
Lahko vidiš premikanje njihovih nožic.
Zveni kot bi Norah Jones igrala klavir.
Verjetno ste zelo veseli, da greste domov in boste videli svojo mačko.
Kakšno mačko?
Sem mislila, da ste včeraj rekli, da imate mačko.
Preziram mačke. Kakšne vrste ljudje imajo radi mačke? Pomilovanja vredno.
Ko sem bila majhna, sem imela mačko.
Oče me je tik pred smrtjo peljal v zavetišče in rekel:
"Debra, poglej vse te osamljene mačke..."
Kako čudovit človek je moral biti.
Poslušajte.
Vsi tisti ljudje sinoči v moji sobi,
sprva sem mislil, da sanjam, toda nisem.
Kdo so bili?
- Ne vem, o čem govorite. - V redu.
- Izvolite. Potrdilo, da ste zdravi. - Hvala lepa.
Kmalu na svidenje!
V bolnišnici to zveni prav grozljivo.
Lepo.
Lep primerek zdravstvenih delavcev.
Vseeno pa se mi zdi, da kajenje služi svojemu namenu.
- Razredči čredo. Odstrani neumne. - Govorite meni?
Ja, ampak moja kritika leti na njih, ne na vas.
O, fino.
Izbral sem osebo, ki bi morala biti v prisilnem jopiču. Moja napaka.
Nakloniš ji malce pozornosti pa ti sledi domov. Neverjetno.
Oprostite!
Je opazil tudi vaju?
- Vidi nas! - Kdo?
Tisti moški?
Hej, zakaj ne gledaš, kam hodiš.
Hej!
Gospod!
Počakajte, prosim!
- Norec. Umakni se s ceste. - Počakajte! Hej!
- Poslušajte, naklonite mi dve minuti... - Pazi!
...vašega časa!
Vidite me, kajne?
Pa niste eden od nas.
Vem, da niste, ker bi vas prejle skoraj zadel taksi.
Taksist vam je potrobil in vas nadrl!
Ne počutim se dobro. Zakaj neki...
Hej!
Policist, preganjajo me utrgani čudaki.
Ne vem, zakaj. Sem samo zobozdravnik.
- Hej, lahko me vidiš. - O, smola.
Hej, vrnite se! Želim govoriti z vami!
Ne bojte se! Policist sem!
- Vidi nas? - Kdo? Tisti človek?
...od trenutka, ko sem zapustil bolnišnico.
- Kakšni stranski učinki? - Prividi.
- Prividi ali prisluhi? - Oboje.
Zelo živi, zelo realistični, čudni. To ni normalno.
Kaj pa je danes sploh normalno?
Mislil sem, da to, da nimaš prividov.
Se je med posegom zgodilo kaj neobičajnega?
- Se je... - Se je, kaj...
- Oprostite, se je kaj... - Kje?
- Zakaj kar govorite, medtem... - Nisem slišala, kaj...
- Zakaj me stalno prekinjate? - Ne, no...
- Se je zgodilo kaj neobičajnega... - Nekako ste me prekinili.
- Samo odgovorite... - Samo.
- Se je zgodilo kaj neobičajnega? - Kje?
Kako mislite, kje? To ni pravo... Ja ali ne?
Se je med posegom zgodilo kaj neobičajnega?
- Ja. - Kaj?
- Ne. - Najprej ste rekli ja.
Končala pa sem z ne. Ja in ne pomenita ne.
Se je med posegom zgodilo kaj neobičajnega?
- In če se je... - Lahko počakate...
Lahko trenutek počakate?
Jaz sem.
Lahko prenehaš s tistim, kar počneš in prideš takoj sem?
Gre za tisto, o čemer sva govorila.
Rekel si, naj te pokličem, če se spet pojavi, no tukaj je, in...
V redu.
Kaj je bilo to? O čem ste govorili? Rekli ste, da se je zadeva vrnila.
Na hrbtu so se mi spet pojavili izpuščaji, pa sem poklicala zdravnika.
Vi... Gospodična!
- Prosim? - Jaz!
- Kaj za... Kaj? - Lahko...
- Vam... lahko sledim? - Ja.
- V... - Mojo pisarno.
- Tam mi boste povedali. - Ja.
Kaj?
Se je zgodilo kaj neobičajnega... Kaj?
Ljubi Jezus! Oprostite, nisem...
Čez nekaj minut imava sestanek, zato imamo malo časa.
Se je med posegom zgodilo kaj neobičajnega? Kaj on...
Lahko prosim definirate "neobičajno"?
Nekaj, kar ni običajno, bizarno, nepričakovano.
Ne, to je šlo gladko.
- To je bilo dobro. V redu, normalno. - V redu.
Ja, dobro. Torej, mogoče zastoj,
- potem pa ste se odzvali... - Zastoj česa?
Dr. Pincus, res... Ni potrebe, da bi vam razlagala,
da ne potekajo vsi zdravniški posegi enako.
- Vsi so si različni. - Tako je.
Obstajajo nežne razlike tudi med najpreprostejšimi kirurškimi...
In kakšna naj bi bila nežna razlika v mojem primeru?
- Torej, ne bi želela uporabljati žargona. - Ne.
- Ampak, veste, tehnično... - Ja.
...zdravniško, se začenja...
V redu. Ja.
- Umrli ste. - Umrl sem?
- Malce. - Za koliko časa?
- Sedem minut. - Nekaj manj.
Sedem minut sem bil mrtev.
- Nekaj manj. - Približno sedem...
To je edina stvar, ki mi pade na pamet...
Zakaj sem umrl?
Uradno, odsvetovali smo vam uporabo splošne anestezije.
Pri uporabi anestezije obstaja možnost, čeprav majhna,
da pride do biokemične nepravilnosti.
Kje je anesteziolog? Takoj ga želim videti.
Ne dela več tukaj.
V vaše veselje vam povem, da se v bolnišnici Saint Victor's
striktno držimo pravila, da delavca odpustimo po treh napakah.
Moj anesteziolog je pred tem že naredil dve napaki?
Pomirimo se.
Ne delajmo prevelike drame iz tega.
Zakaj se on umirja?
Vsakdo umre.
Ja, ampak ponavadi na koncu življenja in enkrat za vselej.
Vsi smo si različni.
Sploh mi niste mislili povedati.
- Ne, povedali smo vam. Povedali smo... - Ne, niste.
Povedali smo vam isti večer. Dobili ste celotno poročilo.
- Ne, ne spominjam se. - Ja. Mi...
Tukaj piše, da ste mi zagrgrali,
preden so se vam oči obrnile navzgor.
Se vam sploh sanja, za kakšno vsoto vas bom tožil?
- Bojim se, da za nobeno. - Je že boljše volje. Nadaljujte.
Podpisali ste odpustnico in obrazec za prenos pravic,
ki odvezujeta vašega kirurga, anesteziologa,
bolnišnico Saint Victor's in Cooperative Institutional Health Partners
kakršne koli odgovornosti,
vezane na zastoj vašega srca, ki ga je povzročila anestezija.
Tega vsekakor nisem podpisal.
- Je tu spodaj vaš podpis? - Kdaj sem to podpisal?
Takoj, ko ste prestali test odzivnosti po operaciji,
ki ga zakonsko predpisuje New York.
Očitno nisem bil pri sebi!
Dovolj, da ste se znali podpisati.
Piko pri črki i sem narisal v obliki srčka!
Veseli ste bili, da ste še živi, kajne?
Povejte mi o svojih prividih. Kaj se vam prikazuje?
Ljudje.
Imate trenutek časa?
Tega se ne bom navadil. Vi ste tisti, ne?
Ne. Nisem tisti. Nekdo drug je. Pojdite stran.
Na hitro, prosil bi vas za uslugo.
Ne, ne in ne. Še vedno je tukaj. Neverjetno.
- Hvala lepa! - Dobro, odlično. Hvala!
Hej. Počakajte. Kaj?
- Peljite! - Ne, ne, ne.
- Kam, prijatelj? - Ne počnite tega!
Zelo ste zaposleni. Povedal vam bom brez ovinkarjenja.
Ženska, ki ste ji speljali taksi, je moja žena.
- Odlično. - Moja vdova.
Sooča se z resno težavo. Potrebujem vašo pomoč pri reševanju le-te.
- Kam naj vas odpeljem? - Recite na križišče 54. in Madisonove.
Ne želim iti na križišče 54. in Madisonove!
Izbira je že manjša.
Ne želim martinija Sapphire, ohlajenega z ledom, z olivami.
Izbira je že manjša.
Osmešil se boš.
Ne moreš govoriti z mano, če nekdo stoji pred teboj.
- Campari s sodo. - Campari-soda.
Ne.
- Pimm's Cup. - Pimm's Cup.
Pimm's cup? Pimm's?
- Naroči nekaj konkretnega. - Utihni!
V redu! Oprostite.
Mi daste pijačo, ki sem jo naročil kot prvo?
Martini Sapphire, ohlajen z ledom, z olivami.
- Utihni. - Moraš se prilagoditi, kajne?
Ne, je že v redu.
V redu je. Potrebuješ nekaj časa, da se prilagodiš. Razumem.
Že 14 mesecev nisem naredil ničesar.
- Tudi sam sem šel skozi to, verjemi... - Danes sem umrl!
Kako to misliš?
- Mrtev sem bil. Sedem minut. - Kaj res?
In zdaj, ko so me oživili, lahko...
Poglej, stvar je taka. V New Yorku mrgoli duhov.
Mislim, najdeš jih povsod,
in tvorijo glasno, vsiljivo, zahtevno skupino,
enako kot za časa življenja, pa še razočarano povrhu.
Mrtvi imamo veliko nedokončanih zadev,
zato smo še vedno tukaj.
In običajno ne moremo govoriti z živimi,
nenadoma pa si se pojavil ti in lahko si predstavljaš.
Zelo je vznemirljivo.
Zakaj si tako oblečen? Si sprejemal goste v restavraciji?
- To bom preslišal, prav? - Ne bi smel.
Nosiš obleko, v kateri si umrl. Jaz vsaj dobro izgledam.
- Martini Sapphire, ohlajen, z olivami. - Hvala.
- Spij svojo pijačo. - Spil bom svojo pijačo.
- V redu. - Utihni.
Estetsko ugoden.
Sem mar še mrtev? Še kar sem mrtev, kajne?
To so nebesa. Ne morejo biti nebesa, tam tebe ne bi bilo.
Ležim na operacijski mizi, zbudili me bodo, in...
Vse skupaj bodo le sanje.
Ne razmišljaj preveč o tem. Odšel si in sedaj si se vrnil.
Spij pijačo. Spij še eno. Bog ve, da bi jo tudi sam, če bi šlo.
- S seboj lahko vzameš BlackBerry? - Tako kaže.
Pa imaš signal?
- Ne še, ampak ga skušam dobiti. - Ne še.
Hvala bogu, da sem si naložil tetris, preden sem odšel.
Prekleto! Kako si umrl?
Nekaj se je zapletlo z narkozo.
Šel sem na kolonoskopijo, pa je šlo...
Sam še nisem šel.
Mislim, da ti za to ni treba skrbeti.
- Kakšno narkozo so uporabili? - Sploh je niso hoteli uporabiti.
- Kako? - Ja.
- Res? - Res.
- Pričakovali so, da bom... - Kaj pa občutki v tvoji riti?
Ne govori mi o "ritnih občutkih". Vem, na kaj ciljaš.
- Če se bova družila, sem samo... - Ne bova se družila!
Mladenič, vas smem nekaj vprašati?
Gre za mojo hči, ki živi v Far Rockwayju.
- Noče govoriti s svojo sestro... - Nehaj, Marjorie!
V redu? Jaz govorim z njim. Karkoli narediš, ne govori z njimi.
Nič slabega ne vidim v tem, če mladeniča nekaj prosim.
Kaj pa dejstvo, da sem ga jaz prvi našel?
Poglej, kaj si storila. Vznemirila si ga. Ne, ne, ti, ti, ti, ti, ti.
Že prav. Vem, da si tam.
Kaj, če bi začela znova? Daj no.
Težak dan je za teboj. Napet si, zaskrbljen in živčen.
Se ukvarjaš z jogo? Se ukvarjaš z jogo?
Moja punca ima vadbeni center. Pokazal ti bom, kje.
Punca? Kaj nisi rekel, da si poročen?
Sem rekel, da sem popoln?
- Pridi, vzemiva taksi. Dobra mrha je. - Ti ne obstajaš, v redu?
Si zgolj nenavaden stranski učinek slabo odmerjene narkoze.
Domov grem v posteljo in zjutraj, ko se zbudim,
boš ti, z malo sreče, izginil.
To bi bila pa čista smola za mojo ženo,
ki potrebuje zgolj malce tvoje pomoči.
- Če bi mi uspel pomagati... - Ne poslušam te več.
Na tebi nočem uporabiti trdih prijemov, a jih bom, če bo potrebno.
- Ime ti je Pink-Ass, kajne? - Pincus.
Pincus? Pincus? Gre za življenje in smrt.
- Za mojo ženo gre. Živi tukaj... - Vdovo.
Živi v tej zgradbi.
Čez nekaj mesecev se bo poročila
s pokvarjenim pravnikom, res slabim človekom.
Nekdo mora to preprečiti.
Kaj je to tebi mar? Saj si jo varal.
Nikdar nisi bil poročen, kajne? V redu. Potrebuješ čas.
- Že dobro, razumem namig. - Saj ni namig.
- Dober večer, dr. Pincus. - Pojdi k vragu.
- Kaj? - Sem prišel ob nepravem času?
Moje pismo je zdrsnilo pod preprogo.
Nekaj pomembnega je izgubil, jaz pa vem, kje se nahaja.
Zaradi mene noče nositi čelade, ampak to je noro!
Oprostite, doktor,
sem pomotoma vsem izdal vaš naslov?
Če ji ne boste pomagali, ne bo...
Povedati ti moram, da nihče ni bil bolj navdušen kot Goli Mož. On je...
Pusti me pri miru.
- Dr. Pincus? - Odnehaj!
- Kako prosim? - Oh, oprostite. Pozabite.
- Na zdravje. - O, bog. Hvala.
- Na zdravje. - Hvala.
- Na zdravje. - Nehajte.
Če ponovno kihnem, bom domneval... Hvala. Samo...
Ni mi dobro. Niste vi krivi. No, malce že.
V glavnem... Ne morete... Ampak prispevate k stvari.
Ne vidiš, Pincus, da obstaja razlog, da sem še tukaj in to je to.
Ta baraba izrablja Gwen, da bi se dokopal do njenega denarja.
Zapustil sem ji precej denarja.
- Glava mi boleče utripa. - Sem kot njen angel varuh.
Lahko bi bil pomočnik angela varuha.
- Ne, hvala. - Kaj?
Mi ne želiš pomagati, da odidem domov?
Ni mi mar.
- Ne želiš pomagati vsaj Gwen? - Njej ni pomoči, v redu?
Sama si te je izbrala, kajne?
In sedaj ima novega pridaniča, in če se to ne bo obneslo,
sem prepričan, da bo srečala novega g. Napačnega,
ker izgleda, da je v tem dobra.
Zdaj pa me pusti pri miru.
Ob osmih sem dogovorjen za zobno prevleko.
Vidim! Razumem, jasno mi je.
- Kaj? Kaj ti je jasno? - Ti. Zakaj se tako zaničuješ.
- Ne, tebe zaničujem. - Lepo te prosim.
Frankie je obiskoval psihiatra.
Veš, med zobozdravniki je višja stopnja samomorilnosti
kot pri katerem koli drugem poklicu.
Zdaj pa si nemara dobil priložnost,
- da se povežeš z drugim človekom... - Utihni. Utihni!
V redu? Ti ni jasno? Ni mi mar! Všeč mi je, kar počnem.
Veš, zakaj? Ustreza mi.
Ker ima 90 % ljudi, s katerimi sem v stiku,
v usta zatlačeno vato.
Ne zanima me njihova politična opredelitev.
Mar mi je, kaj si mislijo o Spamalotu.
Briga me za njihova življenja. Všeč mi je tišina!
Res si ubog možicelj.
- Ti pa lažnivo, bigamistično truplo. - Ne, ne, nisem bigamist.
Prešuštnik sem. To je nekaj povsem drugega.
Oprosti, moja napaka. Res si bil dober ulov.
Daj no. Misliš, da te v hotelu ne bom našel?
To je noro, kajne?
Si želiš nazaj tihega življenja? Pogodila se bova. Prav?
Pogovoril se bom z njimi, da te bodo pustili pri miru.
Znam pregovoriti ljudi, da nekaj naredijo. V tem sem dober.
Bil si dober.
Poglej, naredi to zame,
pa ne boš nikdar več videl nikogar od nas, velja?
Problem rešen.
Ja, v redu.
Mumijo so pregledali virologi.
Onkologi. Forenzični patologi.
Ki so iskali znake nasilja.
Vendar vzrok smrti Pepija tretjega pri relativno rosnih 23 letih
ostaja nepojasnjen.
Saj ne more biti tako težko razdreti razmerja.
Meni je to zelo dobro uspevalo.
Mogoče bi morala najeti babo, da ga zapelje, in vse skupaj posneti?
Ta ženska živi v moji zgradbi?
Ali pa ji poslati anonimno pismo od njegove druge družine.
- Še nikdar je nisem videl. - Kaj od tega?
- Ukradel si ji taksi, se spomniš? - Takrat je nisem opazil.
Nisi je opazil? Odpri oči.
Kaj je s tabo, si čustveno otopel?
Dobro. Slišati želim, kaj ima povedati.
- Resnično? - Ja.
In veličasten način, na kakršnega je bila mumija 1999.1.4 obdelana,
prav tako nakazuje, da so ga balzamirali kraljevi balzamerji,
in ne ulični pokvarjenci...
Balzamerji.
Nerodno.
Mislim, da bi najlaže razdrla zvezo,
če bi ji uspela vzbuditi dvom.
- Ponudiva ji možnost izbire. - Ne razumem.
- Ponudiva ji alternativo. - Ja, ja, pomislil se na to.
Misliš, da najameva čednega moškega...
Ne da bi ga najela. Ne... Ne, ni nama treba...
- Ne potrebujeva modela ali gasilca. - Nekoga, ki je čeden, kajne?
Ne preveč čednega. Ne izklesanega, pač pa dostopnega. Nekako...
V mislih sem imel nekoga robatega in žilavega.
...okrogloličnega in občutljivega.
Vsekakor pa bo moral imeti veliko pod palcem.
Če zna ravnati z denarjem,
ga je verjetno dobro naložil in to je privlačno.
- Kaj res? - Ja.
- To bi ji utegnilo biti všeč. - Ja.
Moral pa bo biti visok. To je pomembno.
Ne, ne, ne, ni visok. Ne, ne. Povprečen.
- Kaj res? - Ja. Na meji z nizkim.
O, moj bog, govoriš o sebi.
- Jaz sem... Hej! Hej! Hej! - Pozabi.
Ne odhajaj jezen! Prid nazaj! Pink-Ass!
Rada bi povedala več o grobnici mumije 1999.1.4. Tukaj...
- Žal mi je. - Pozabi.
Je že dobro. Veliko odličnih idej sprva zveni smešno.
Oprosti, ker sem ti sploh omenil.
Še vedno premišljujem o tem. Veš, da bi nemara lahko uspelo.
Moral jo boš zgolj toliko očarati,
da ji boš vzbudil pomisleke, veš?
Pravi izziv.
Skoraj nemogoče.
Ampak tam bi bil tudi jaz. In te pravilno usmerjal.
Skriti mož, ki sprejema odločitve. Mislim, da bi zmogel.
- Resnično. To zmorem. Zmorem. - Pozabi.
Ne, ne, ne, saj nisi... Saj nisi poročen, ali pač?
- Ljubi bog, ne. - Ne? Imaš punco?
Med nama rečeno, trenutno ne.
- Torej se poslužuješ prostitutk. - Ne, ne hodim k prostitutkam.
Naredili smo tudi obsežne CT posnetke,
iščoč ortopedske poškodbe, ki bi lahko privedle do okužbe,
kot se je zgodilo, če se spomnite, v primeru Tutankamona,
kar je razvidno s posnetka 43.
Ne, ne, veš, kaj?
Obstaja možnost, da bi se dejansko zagrela zate.
Všeč so ji športni tipi. Saj telovadiš ali...
- Res? - Res.
- Dvakrat tedensko. S prostimi utežmi. - V redu.
- Imaš lepe, goste lase. - Šampon s proteini.
- To ji bo všeč. - Ja.
- Skrbiš za svoj skalp. - Res je.
Morava se samo spomniti načina, kako vaju spraviti skupaj, veš?
Prideš k njej kot monter kabelske ali nedolžni dostavljavec pice ali...
- Veliko pornografije gledaš, kajne? - Ne.
Nagibam se k temu, da nastanek te poškodbe pripišem poskusom plenilcev,
da bi na hitro odvili povoje z mumije.
Takole bom naredil.
Ko bo končala s predavanjem, bom odšel tja
in se pričel pogovarjati z njo.
- Tako je prav. - Saj vem.
- Kaj? - Ne vem.
Bolje, da ne greš, oblečen v to haljo.
- Prišel sem direktno iz službe. - V redu.
- Zobar sem. Zobarji smo tako oblečeni. - Ja. Tako je.
- Tako bova storila. - Prav.
Ne pozabite, da se predstavitev uradno prične v petek, 12.
Hvala vam, hvala, ker ste prišli.
Veste, to je zanimiva zgodba. Moja hči je šla v Egipt.
- Kaj res? Je res šla? - Res.
Dobro, v redu.
Dolžan sem vam opravičilo.
Zato, ker ste mi ukradli taksi, ali ker mi niste zadržali dvigala.
- Tistega drugega se ne spomnim. - O, ne, ne. Že vem.
Mogoče pa za takrat,
ko ste se upravniku pritožili, da nekdo v devetki kuha
smrdljivo etnično hrano, zaradi katere pečejo oči?
- To ste bili vi? - Pripravljala sem takose.
Rekli so mi, da so vse pritožbe anonimne.
Mogoče pa je za tistih osemkrat ali devetkrat, ko sem vam rekla:
"Zdravo," ali "Dobro jutro" ali kaj takega, pa me nikdar niste niti pogledali.
Sem zelo zaprta oseba.
Ste zgolj malce kretena.
- Bertram Pincus, dr. Dent. Med. - Sem prebrala.
- Zelo mi je bilo všeč vaše predavanje. - Hvala.
- Ne sekirajte se zaradi tistih, ki so ušli. - Nisem jih opazila.
Toda, veste kaj, hvala za spodbudo.
Kar nekaj jih je bilo. Kaj pa oni vedo?
- Ostudna zobna higiena. - Kako prosim?
Vaša mumija. 1999.1.4.
Ni uporabljal zobne nitke.
Zobozdravniški humor.
Mi želite povedati še kaj?
Čevlji. Udobne čevlje nosite.
Adijo.
Vedel sem. Da jo boš prestrašil.
Nisem je prestrašil. Samo čas ni bil primeren.
- Tako je, in ustrašila se je. - Nisem tako grozen!
Izogibaj se stiku z očmi.
Naj... Ne, ne, ne. Naj naredim uvod.
- Kaj, za vraga, je tvoj problem? - Nimam problema.
- Ja, ja, ja, ja. Ja. - Ne, ne.
Velik problem imaš. Velik problem z ženskami.
Ne, vzamem nazaj. Problem imaš z ljudmi.
- Ja, ker so grozni. - Bi nehal ponavljati eno in isto?
V čem je problem? Ti je velika, zlobna dama strla srce?
Pusti to za seboj. To je preteklost.
Ničesar ne veš o moji preteklosti, kajne?
Vem, da moraš pozabiti na to in pustiti, da gre.
Ker ti med ljudmi nič ne koristi.
Poslušaj, to z ženskami, je to...
Dobro shajam z ženskami. Hvala lepa.
Da prihranim na času, se bom strinjal s to noro navedbo
in pritrdil: "Odlično shajaš z ženskami. Odlično."
Ampak pri tej ti ne gre. Zato naju čaka delo.
In všeč so ji pravi moški.
Všeč ji je, če v restavraciji naročiš namesto nje. In ne bodi gospodovalen!
Nikdar ji ne reci, naj se pomiri, Pincus.
- Zaradi tega bo čisto znorela. - Ja.
Znam pristopiti do ljudi.
Res si nadarjen, kajne?
Ko boš z njo, moraš pokazati, da ti ni vseeno.
Moraš biti ljubosumen, sumničav.
Zakaj neki bi bil tak?
Ker s tem pokažeš, da te zanima.
V življenju še nisem dobil slabšega nasveta.
Ampak tudi ona je ljubosumna, poleg tega pa ni neumna.
Če bo menila, da lažeš, bo dvignila obrv in te postrani pogledala.
Temu pravim gusarski pogled. Od njega si povsem prestrašen.
- Živijo. - Počakala bom naslednjega.
Ne bodite smešni. Vstopite.
Ne želim se... V redu.
Pincus.
Ne reci ničesar. Ne, ne, ne, nisi še pripravljen.
Nisi še pripravljen. Bodi tiho, prav?
Ne delaj tega. In spremeni izraz na obrazu. Nisi še... Ne!
Razmišljal sem o vaši razpadajoči čeljusti.
Govorim o razjedah.
Videl sem jih na posnetku,
kar meni kot izurjenemu zobozdravniku govori o izgubi kostne mase
v zgornjem levem delu žleba spodnje čeljusti.
Govorite o mumiji.
Kako rečete dlesnim, ki so vnete?
Vnete dlesni.
Zopet zobozdravniški humor. Tokrat temelji na kosteh, v osnovi pa...
Preverite izgubo kostne mase na spodnji čeljusti, če jaz...
Ali ni to posledica normalne obrabe?
Ne, če se pojavlja samo na eni strani, ti trapa.
Ne bi rekel.
Kako se dame sploh lahko uprejo tvojemu prepričljivemu nastopu?
V redu, v redu. Ni bila čista polomija.
Prihodnjič moraš poslušati, kaj ti govorim.
Oprostite?
Mislite, da bi se lahko enkrat oglasili in pregledali mumijo?
Poglejva, ali bi šlo.
- Dobro. - Dobro.
Danes ne, jutri ne.
Tega ne morem prestaviti. Tega tudi ne. Ta termin je zabetoniran.
In ta terminček je čvrsto zasidran.
Vija, vaja, ven.
Tega ne želim prestavljati, tukaj pa tudi ne bo šlo.
Hudo zaposlen.
- Je že dobro. - Zdi se mi, da sem
polno zaseden.
Postavi jih notri, premakni jih ven. Tole nikakor ne bo...
- Za božjo voljo! - V četrtek ob štirih sem prost, torej...
- Odlično. V redu. - Dobro. Se vidiva.
Bravo, Frank. O, bog.
Hvala bogu, da si se vrnil.
Časopis si pustil odprt na strani z oglasom za mobilca, sadist!
- Oprosti. - Ne, pusti.
Nisem več pri volji.
Kod si hodil?
Sam ždim tukaj ves dan, ti pa se potikaš bogvekje.
Srečuješ zanimive ljudi. Ustvarjaš kariero.
Imaš novo srajco?
Res imaš novo srajco in to z rokavi.
Glej, glej, glej. Pinky si je kupil novo srajco za veliki...
Živijo.
Ja, to je moja jahta.
Pravi lomilec src, kaj?
Morali bi videti, v kašnem stanju smo ga našli.
S potemnelo kožo, večkratnimi zlomi, ki so nastali med številnimi ropi,
s povsem odmaknjenimi ustnicami.
Pet tisoč let zgage pusti takšne posledice.
Znotraj pa je vidno odlično delo balzamerjev iz časov Novega kraljestva.
Najbolj pomembno je, kako je obdelana notranjost.
Najprej so skozi nos izsrkali možgane.
Potem so s strani zarezali v trebuh,
tako da so lahko odstranili želodec, jetra, črevesje...
Čudovito.
...da so jih lahko ločeno shranili v kanope.
Pri Pepiju je najbolj zanimivo to, kako so obdelali njegov organ.
- Njegov organ? - Ja, njegovega tiča.
Tukaj ga imam. Ga želite videti?
Prosim.
Na samem falusu ni nič neobičajnega.
- Seveda. - Neobičajen je način hrambe.
Veste, običajno so penis in srce pustili skupaj
in ju balzamirali hkrati s telesom,
Pepiju
pa so ga odstranili in ga shranili v to pozlačeno posodo.
Ljubi bog. Vidim, zakaj je bil kralj.
- Ste v redu? - Ja.
Tako in tako se moram navaditi, da bom gledal ovenel, star penis.
O, bog. Vidim, da je umrl srečen.
To je to. Dovolj bo.
Sigurno je imel velikanske dlani.
- Ne, ne. - Ja.
So to razjede, o katerih ste govorili?
Tako je. Tukaj, tukaj, in poglejte, tukaj je res hudo.
To smo pripisovali posledicam razkroja trupla.
Ne bodite naivni.
To je posledica nezdravljenega ognojka.
Enkratno mesto za nastanek bakterijske okužbe.
Kar bi ga lahko ubilo?
Če je šlo za hudo okužbo, bi se ta lahko razširila,
in ko bi dosegla hrbtenjačo,
bi imel zelo hitro kovance na očeh.
V ustih. Kovanec v ustih.
Grški običaj je bil
plačati splavarju, da te prepelje čez reko Stiks, toda...
Ampak to je neverjeten napredek
in to ob pravem času za otvoritev naslednji četrtek.
- Hej, ali boste prišli? - Kaj?
- Pompozna otvoritev z veliko ljudmi... - Tako je.
- Ne. To... - Ne prenesete gneče?
Gneča me niti ne moti, motijo me posamezniki, ki jo tvorijo.
Če si boste premislili, mi sporočite.
Sedaj se zdi vse skupaj tako očitno. Zakaj nisem že prej poklicala zobarja?
Vsi odlašajo, dokler ni prepozno.
Torej ste zabaven zobozdravnik.
Si ga želite dotakniti?
- Moj srečni dan. - Ja.
- Ne. Zares se ga dotaknite. Tako ja. - Bolj, ja.
- Ne, takole... - Tamle.
- Ali ni osupljivo? - Uh. Genialno.
Ali ni ta vonj čudovit?
Ni gniloba. Je smola. Je bor.
- Uvozili so jih iz severne Afrike. - Fino.
Po nekaj urah ti vonj, ki je bil na začetku tako sladek,
sproži bruhalni refleks.
Kot obisk pri stari mami.
Bonbon brez sladkorja?
Seveda.
Slajen je s sukralozo.
Presenetljivo slastno.
- Že dolgo živite v tej zgradbi? - Štiri leta in mesec.
Rojen sem bil v Angliji, očitno, potem pa...
- Zakaj ste se preselili? - Zaradi Londona. Nisem zmogel.
Prenaseljenost, nobene zasebnosti. Enostavno preveč ljudi.
Zato ste se odločili za Manhattan?
Odločitev je bila malce bolj zapletena. Težko jo je pojasniti.
- Kako ji je ime? - Sarah.
- Žena? - Ne.
- Dekle? - Ja.
Sta še skupaj?
Čisto mogoče. Že nekaj let nisva govorila.
Ne, pravzaprav je umrla. Res žalostno.
Trpela je za redko boleznijo. Ste že slišali za avtokanibalizem?
V bistvu je pojedla samo sebe.
To sem si izmislil. Bila je šala.
- Ni bilo smešno. - Bolj smešno od resnice.
- Resnica v zvezi Sarah pa je... - Zelo dolgočasna in običajna.
Koliko časa pa ste vi tukaj?
Lahko trenutek počakate?
Vem, da se sliši trapasto, ampak zlomil se mi je obesek za ključe
in sedaj nikoli ne najdem ključev.
V mesto sem se vrnila pred približno letom dni, takoj po moževi smrti.
Izgubili ste moža? Moje sožalje.
Hvala.
Nekaj bi vas vprašala, vi pa povejte, ali se vam ne zdi primerno.
Prav.
Ta zob.
Grozno me boli, če spijem kaj hladnega. Mislim, naravnost...
- Bi se morala naročiti za pregled? - Ne, samo pogrejte pijačo.
Poglejva. Glavo nazaj. Usta narazen.
Naj rečem: "A?"
Hej, zobar!
Hočem, da nekoga ubiješ.
- Veste, kaj je narobe? - Slab stik kočnika.
Veš, zobar, ko sem še živel,
sem sprejel plačilo za posel, ki ga nisem mogel dokončati.
Slab stik kočnika? Je zadeva resna?
- Morali bi se oglasiti pri meni. - Kaj res?
- Ti ga moraš dokončati. - Ja.
Pod sedežem cadillaca moje mame je skrit revolver, kalibra 38.
Dvakrat ga ustreli v glavo. Pištolo pusti na tleh.
- Mogoče pridem. - V redu.
- Kaj za... - Je sedaj primeren trenutek?
Je vse v redu?
- Ja, samo... - Ker izgledate malce... Sranje.
O, ne, ne... Previdno.
Glej, skoraj v uho.
Samo... Videl sem vas govoriti z Irish Eddijem, pa sem mislil, veste...
Pozdravljeni. Hej!
Fino. Še eden.
- Zdravo, ljubica. - Hej! Nisem te videla.
- Živijo. - O, ta je pa živ.
Zakaj ti je ta moški tlačil roke v usta?
Oprostite, dr. Pincus, to je Richard, moj zaročenec.
Richard, to je dr. Pincus,
zobozdravnik iz moje zgradbe, o katerem sem ti govorila.
Ima čudovito teorijo o tem, kaj bi utegnilo ubiti Pepija.
Res? Fantastično.
Tudi sam bi si moral najti zobozdravnika.
Doktor, bi se nama jutri zvečer pridružili pri večerji? V Gweninem stanovanju.
Pripravil bom curry.
- Res je srčkana. - Ne...
- Doktor? - Ja, z veseljem.
- Čudovito. - Živim v 9F, tik pod vami.
Hvala.
- Upam, da je bilo užitno. - Najboljši curry, kar sem jih okusil.
- Nehaj ga hvaliti! - Zelo ste prijazni.
- Kje ste se naučili kuhati? - Tepec, nabijaš mu pozitivne točke.
Od prijateljice, ki mi je radodarno naklonila nekaj časa.
Richard se dela skromnega.
Tri leta se je ukvarjal z brezdomnimi prostitutkami v Bengalu.
Še vedno trgujete z belim blagom ali...
To je neprimerno.
Veste, doktor,
priznam, da sem vas nocoj povabil še zaradi nečesa.
Kot zobozdravnik
bi lahko storili veliko dobrega v deželah v razvoju.
Tam so hudo potrebni sodobne zobozdravstvene oskrbe.
"Sodobne zobozdravstvene oskrbe." Poslušaj to nakladanje.
Obstaja politična volja za to in tudi denar.
Kakšno pretvarjanje. Res pompozno!
- Oprostite. Kaj je bilo to? - Moj novi ljubljenček.
Nevladne organizacije uživajo visoko podporo.
- Udari ga. - Kar res potrebujemo...
- Daj no! ...so ljudje na terenu.
Razbij mu pravičniške zobe!
Kako so zobje lahko pravičniški?
Čudno izgleda, če zobozdravnik izbruhne zaradi curryja,
toda, veste, mora biti... Mislim, poznam odgovor.
Povem vam, ne morejo biti.
Ker nekaj, kar je v bistvu sklenina in dentin,
in raste iz čeljusti, ni živo
in nima etničnega kodeksa.
Vse, kar zmorejo, je žvečenje in mletje, kar pa je pasivno početje.
V glavnem za to skrbijo lične mišice, iz...
O čem ste govorili?
Rekel... Rekel... Rekel sem, da potrebujemo...
Potrebujemo ljudi kot ste vi, ki s svojo strokovnostjo lahko pomagajo
na območjih kot so Peru, Kambodža, podsaharska Afrika.
V glavnem so to res vroči, lepljivi kraji.
Mislim, res slabo prenašam vlago.
Kako pa je na primer z zobozdravstvom v Palm Springsu?
Tam piha vetrič.
Kako je z zobmi v Saint-Tropezu?
Lahko bi delal zobne prevleke. Francozi se tako radi smehljajo.
Skomigajo z rameni in se smehljajo.
Šali se, srček.
Oprostite, moram se javiti.
Res bi bil priročen na taborjenju.
Želite še malo vina?
- Kot da bi imel kol v riti. - Prosim.
Prav.
To je povsem nesprejemljivo.
- Utih... - Kaj?
Kaj? Te oviram?
Če te, samo zakašljaj, pa bom...
V redu, je bilo to...
Je bilo to naključno? V redu, v redu! Me že ni več.
Richard je odvetnik za človekove pravice, svojo službo jemlje zelo resno.
Tako je tudi prav.
Tudi sam človekove pravice jemljem resno.
Veste, enakovredni smo, ne glede na barvo kože, veroizpoved ali položaj.
Na tem planetu smo vsi enaki.
- Razen Kitajcev. - Kako?
Res. Oni so tisti, ki izstopajo, če bi se moral za nekoga odločiti.
Ne, ne dajem si duška.
Pa ne gre za njihove obraze.
Mislim... Ne, ne. Ampak dajejo si imena
- kot Kwok... - Prenehajte. Saj...
...sami izbirajo, nihče jih ne sili, naj dajo otroku ime Kwok.
Oni... Ne. Nekaterim je ime Pong...
- Nehajte, prosim, nehajte. ...potem obstaja milijon Wangov.
Lahko imate... Imate otroka,
vsa ta imena lahko uporabite za majcenega...
Otroka bi lahko poimenovali Kwok Pong Wang.
V Shaolinu so odvzeli prostost Ming Wa Men in Ho Lee Park.
Moram iti v pisarno.
V pol ure bosta pripeljani pred sodnika
- in vlada dopušča... - Ne že spet.
...sodelovanje odvetnikov samo v notranjem avdio-video omrežju.
- Žal mi je. - Na žalost moram oditi.
Doktor, bilo mi je...
Vidva se še naprej zabavajta in do konca pojejta.
Ubogi Leonard. Bi vas motilo, če ga spustim notri?
- Sploh ne. - Takoj se vrnem.
Kdaj ste si kupili tega konja?
Pred nekaj meseci.
Našla sem ga v zavetišču na Long Islandu.
Nameravali so ga uspavati.
Potem pa so se ustrašili, kajne?
Smrdi? Ja, vem.
Tablete za uravnavanje počutja mu povzročajo gnojne kožne izpuščaje.
Vam ni dobro?
Hitro me prične dušiti.
O, bog. Kombinacija tega in onega.
- Ste v redu? Želite... - Oprostite.
Veste kaj? Pes mora na sprehod.
Bi želeli z nama na sprehod ali najprej končava s hrano in...
Zdaj bo pravi trenutek. Da zajamemo nekaj zraka s kisikom.
Leonard, priden kuža!
To je res zdravo!
Priden kuža! Priden kuža!
Priden kuža!
Želite do konca pojesti?
Mislim, da trenutno še nisem pripravljen na trdo hrano.
- Bi pa nekaj spil. - Seveda.
Tamle je... Takoj za vogalom je bar Bemelmans.
Ali pa, ste že bili v tistem novem...
Vem, ja. Ne, Sting mi je všeč,
ker je iz njegovih besedil razvidno, da je izobražen.
- Pimm's Cup za gospo. - Hvala.
In martini Sapphire na ledu, z olivami.
Hvala.
To je bila Frankova najljubša pijača.
Saj res, pozabil sem. Oprostite.
Pozabili ste?
Kaj ste pozabili?
Pozabil? Ja.
Da ste nedavno izgubili moža
in da bi bilo v taki situaciji vljudno, če bi preveril,
katera je bila pokojnikova najljubša pijača,
da ne bi izzval kakšnih groznih spominov.
Zakaj mislite, da bi bili grozni?
Boleči. Ne nujno grozni.
Kakršnih koli spominov, ne samo tistih, vezanih na pivske navade umrlega.
Všeč mi je Pimm's Cup.
To je odličen primer ženske pijače, zaradi kakršnih me je Frank zbadal.
Nekoč sem na otoku Angvili naročila koktajl Kričeč orgazem.
Potem pa... Frank je stopil do natakarja,
ga zgrabil za ovratnik in dejal:
"Hej, jaz sem edini, ki ji daje..."
Za božjo voljo!
Oprostite. Obujam spomine na mrtvega moža.
Ne, ne, ne, ni bilo namenjeno vam. Videl sem nekoga, ki ga sovražim. To...
Kako ljubko. Frankieja nikoli ne prebolijo.
- Nekoga, ki ga res sovražim. - Želite, da odideva?
Ne, ne, ne. On naj odide.
Poskusiva... Rekli ste, da je imel Frank določene slabosti.
- Mar res? - Ja, in to je res zdrav pristop,
ker mrtvih ne bi smeli poveličevati.
Morali bi si zapomniti njihove napake.
Oh, saj sem si jih zapomnila.
Dobro. Naredila bova spisek.
Kaj za vraga počneš?
To ima terapevtske učinke. Lahko mi zaupate. Sem zobozdravnik.
- Začnite. - Prav.
Njegove napake. Prva.
Frank je imel rad stvari pod nadzorom.
Zaradi tega sem bil tako uspešen.
Ampak zato je bil verjetno tako uspešen, torej...
Ne, ne, ne skušajte ga opravičevati. Kar recite, da je bil vsiljiv.
V redu, občasno je bil vsiljiv.
Redno, bi rekel.
- Ne, ne, besede si ji položil na usta. - "Vsiljiv."
To ne šteje, Pincus.
Kaj se greš, Marjorie? Prisluškuješ?
Tiho bodi! Naj govorita. Lahko bi se česa naučil.
Imel je fetiš na čevlje.
To je res nerodno, ker se začne s čevlji
ter nadaljuje z rokavicami, klobuki in nogavicami, vse do...
Dobro. "Pokvarjenec."
In bil je neprijazen do natakarjev. Tega res ne maram.
- Jaz tudi ne. - Pazi malo.
Ker zgolj opravljajo svoj poklic, kajne?
Kako neprijetna oseba.
Kaj pa njegove fizične lastnosti?
Predvidevam, da je skrbel za kondicijo,
ker je bil bolj drobne postave, kajne?
Ne, ampak proti koncu se je res začel
ukvarjati z jogo.
- Bi rekel. - Veliko časa pa je preživel v telovadnici.
V redu. Stvari se lepo razvijajo.
Ugotovila sva, da je bil samovšečen, vsiljiv pokvarjenec,
ki je bil nevljuden do natakarjev.
Lep spisek.
Tega sranja mi ni treba poslušati.
Nezvest.
Mislim, da bo dovolj.
Nisem vedel, da veš.
Zvedela sem šele na dan, ko je umrl. Si lahko predstavljate?
Nisem imela priložnosti, da bi mu rekla: "Hej, pojdi k vragu.
"Zahtevam ločitev," kot to storijo drugi.
Žal mi je. Jaz...
- Verjetno čutite... - Da ni dokončano.
Sarah je bila veliko službeno na poti.
Potovanja so bila vedno daljša.
Potem pa se z neke poti sploh ni vrnila.
Poročila se je z nekom v Portlandu.
Žal mi je.
Potovanja slabo vplivajo na zveze.
Res je.
Nedavno sem dobila osupljivo ponudbo, da bi šla za šest mesecev
vrisovati grobnice v Dolino kraljev.
Mislim, da jo bom zavrnila.
Zaradi Richarda.
Ja.
- Lahko noč. - Lahko noč.
Mimogrede, vaša zgodba ni dolgočasna in običajna.
Samo eno življenje imamo na voljo.
Samo eno. Ne morete živeti življenja nekoga drugega ali domnevati,
da je to pomembnejše od vašega, ker je bolj dramatično.
Pomembno je, kar se zgodi.
Mogoče res samo nam, ampak je pomembno.
Lahko noč.
Kaj?
Zakaj si tako potrt? Vse gre kot po maslu.
Pretkano pridobivaš njeno naklonjenost.
Uspelo ti bo.
Glede Richarda, jaz... Mislim, da ga Gwen resnično ljubi.
Odvetnik za človekove pravice je.
Misliš, da bo imel hudič,
ko se prikaže, rdeče roge in vile?
Ne, delal bo za Amnesty International
in vse svoje prihodke nakazoval brezdomcem.
Ali ne bi izgubil naziva hudič, če bi to res počel?
Veš, kaj mislim.
Nimam časa za to, Pincus.
Ne želim viseti tukaj.
Kaj te pri Richardu tako moti?
Saj sem ti povedal!
Tip jo zavaja, da jo bo lahko obral do kosti.
In kako lahko to dokažeš? Sam...
Na podlagi česa tako misliš?
Na lastne oči sem videl.
- Kaj si videl? - Dovolj, da vem.
Daj no. Kaj je storil?
No, to... On je...
Prav, v redu, dobro. Bila sta v restavraciji.
- Ja. - In sta jedla.
- Ja. - Treba je bilo plačati
in ta klovn je rekel, da ima denarnico v plašču.
V garderobi.
- Res priročno, kaj? - Ja.
Vstane, da bi šel ponj,
in naredi celo dramo okrog tega,
ona pa reče: "Pusti, bom jaz plačala."
- In? - Pristal je na to.
Z njim ni nič narobe, kajne?
Ne, ne, kaj ne vidiš? Pokazal je svoje prave barve.
Ja, ja, ja.
Povsem očarljivo človeško bitje je.
To še ni vse, Pincus!
- Od nje je vzel pet tisoč dolarjev. - Kaj je storil?
Ja. 5.000 $ .
Na lastne oči sem videl, ko mu je napisala ček
in mu ga potisnila v potno dlan. Bilo je...
V dobrodelne namene. Zbiral je prispevke, kajne?
Ali pa je preverjal, koliko ima pod palcem.
- Ne vem. - Daj, daj, daj.
- Je šlo za AIDS? - Ne.
Begunce?
Sirote? Za sirote. Dobro.
- Zgrešil si bistvo. - Ja.
- Resno mislim. Človek je odvetnik. - Ja.
Odvetnik, ki se bori za pravice pomoči potrebnih. Daj no!
Z njim mora biti nekaj narobe.
Mora obstajati razlog, zakaj se vse to dogaja.
Ne najdem drugega razloga, da sem še tukaj.
Ne grem se več.
Kaj? Ne, ne. Kako to misliš?
Ne bom se več vpletal v Gwenino življenje.
In tudi lagati ji ne morem.
Prav si imel o gusarskem pogledu. Ko mi ga je namenila,
sem skoraj priznal vse skupaj.
Ne moreš je prepustiti tej gnusobi.
- Ljubi ga. - Ni res!
Nisem videl, da bi se v njegovi družbi kdaj smejala!
Dober človek je.
Ti je res všeč, ko se pretvarja, da je mati Tereza?
Sovražim ga. Prav?
Najraje bi ga povozil z njegovim trapastim električnim avtomobilom.
Toda Gwen si ga želi.
In po tem, kar je prestala s tabo,
si zasluži nekaj sreče.
Zaljubljen si vanjo.
Res si. Saj sem vedel.
Tvoje zakrnelo srce je dejansko začelo biti,
ti pa ga hočeš odvleči nazaj v svojo votlino in ga zdrobiti s skalo.
To hočeš narediti.
- Ne grem se več. - Ne moreš odnehati.
Življenje ti bom spremenil v pekel.
Slabše ne more biti.
Takole. Priden kuža. Priden.
Leonard, Leonard, odpri, odpri.
Daj no. Daj no, srček. Daj no.
Leonard, Leonard, Leonard. Ne bodi kreten. Daj no.
Prekleto. Daj no. Daj no.
Saj ne želiš čakati, da bo prepozno, kajne, srček?
Počakaj.
Leonard! Je že prepozno.
Prepozno.
In tako mi je Alex rekel:
"Mami, vem, da otroci pridejo iz ženskega trebuha,
"mene pa res zanima, kako pridejo noter?"
Si morete misliti? Seveda,
- nimam pojma, kaj naj odgovorim... - Glavo nazaj.
...ampak nekaj si moram izmisliti, ker njegov oče...
Ko vstavljava tole, govorjenje odpade.
- V redu. - Ugriznite spodaj.
Takole. Dobro.
Bom kar pustil.
Kaj ni to dobro? Precej boljše.
Počiva vaša čeljust in počivajo moja ušesa, tako da imava oba nekaj od tega.
Lahko nesete tole v laboratorij? Mudi se.
Mostiček g. Harrimana se bo ravnokar...
Sem mislil, da sem za danes končal.
- Saj ste končali. - Kaj pa...
Kaj pa kaj?
- Frank. - Kdo?
Ne vem, koga mislite.
Kaj govo... Kdo? Nikoli...
Po mojem mnenju ste pravkar povedali nekaj, kar nima smisla.
Ne vem, o kom govorite.
Mi daste ključ od stranišča, prosim? Malce me...
- Ne, ne, tekel bo. - To je on!
- Zobar, ne jezi me! - Hvala.
V ordinaciji ga ni!
Potem mora biti zgoraj.
Dober dan, doktor.
Lepo vas je videti. Izgledate urejeni.
Na stranišču sem bil.
Ubral sem drugo pot nazaj, toda...
Opravil sem hitreje kot sem si mislil, pa sem si vzel malo časa.
Naslednjič si tudi vi lahko vzamete več časa, če...
Dobro.
To je pripravljeno.
V redu...
Dobro.
Lahko pogledate še enega pacienta, preden greste?
Izgleda, da ga zelo boli.
Življenje je bolečina.
To pomeni, da ga sprejmete?
Torej se spopadava z nujnim primerom. Sem dr. Pincus.
- Vem, saj se poznava. - O, živijo.
- Hvala, ker ste me sprejeli. - Ja.
V čem je težava?
Ne vem. Mislim, da se mi je odlomila plomba.
Hecno.
Glavo nazaj.
Pa poglejva. Usta narazen.
O, ja, tamle.
Ugriznete kot Eskim.
Ste žvečili tjuljno kožo?
Res precej močno škrtam z zobmi,
kadar sem vznemirjen in...
Ne vem. Sinoči je bilo hudo.
- Ko sem prišel domov, je bila Gwen... - Kaj?
- Gwen je bila... - Saj ni važno.
Ne, želeli ste mi nekaj povedati o...
Torej, bila je preprosto...
- Ne, pozabite. - Ne, ne morem pozabiti.
- Samo... - Nič ni bilo.
- Ali lahko... - Nekaj je bilo,
ali pa tega ne bi omenili. In, saj veste...
- Osebno je. - Vem,
ampak želim samo...
Ne želim govoriti o tem.
- Zakaj ne... - Moj moto je: "Končaj, kar si začel."
- Znam poslušati. Prosim. - Ne želim govoriti o tem.
- Bi lahko... - Lahko počakate trenutek?
- Boli me. - Prosim.
Dr. Prashar?
Jahangir? Tako mu je ime.
Prihajate iz divje dežele, kajne?
Oprostite.
- Iz Indije sem. - Ja.
Torej niste kristjan, kot midva.
Ne, hindujec sem.
Kako bi izvlekli informacijo iz sovražnika?
Torej, kot hindujec
bi ga prijazno vprašal.
Samo tehniko sem potreboval.
- S pacientko sem, doktor. - Ja. V redu.
Kje sva ostala?
Pripovedovali ste mi o Gwen. Nekaj...
- Ne, nisem. Mislil sem na svoj zob. - Zob.
Ja, ja, ja. Narediva to profesionalno.
Jack je koristen člen družbe, ker samo dela in se nič ne zabava.
Usta narazen.
- To boli. - Kaj res? Verjamem vam na besedo.
Takšne stvari ponavadi bolijo.
Veste, kaj zobem najbolj škodi?
- Sladkor? - Skrivnosti.
Če mi zaupate, kaj vas teži, vam bo odleglo.
Kot sem že rekel, doktor, gre za osebno zadevo.
Najin odnos bi želel obdržati na poslovni ravni.
Vsekakor.
Kakor koli boste želeli.
Pravzaprav.
To pa ni Novocain.
Ne, to je pa kanček dušikovega oksida.
Dušik? Nisem vedel, da ga še vedno uporabljate.
- Ima kaj stranskih učinkov. - Nekaj.
Nekateri se smejijo. Nekateri postanejo zaspani.
Vsi pa govorijo.
Hej, Frankie! Vesel sem, da te vidim.
Si se že vrnil k nalogi ali naj ti jih pošljem še več?
Par opisovalcev državljanske vojne bi te znalo spraviti ob pamet.
- Uporabljali so pravo strelivo. - Še nisi slišal?
Naloga je opravljena. Richarda ni več.
- Kaj? - Sinoči ga je zapustila.
- Kako pa veš? - Sam mi je povedal. Poroka odpade.
Torej ga je povsem odpisala?
Želi si, da bi ostala prijatelja, ampak ona je z njim opravila.
Rekla je, da ni prepričana, kaj čuti,
in da ne bi bilo pošteno, če bi ga držala v negotovosti.
Zakaj neki bi ti Richard to povedal?
Ker sem mu dal 700 ml dušikovega oksida.
- Je to veliko? - Ne. Smrtna doza je šele pri 750 ml.
Tole mi deluje kot manjši prepir.
- Mlad par, v določenem obdobju... - Ne. Nikakor ne.
- Povsem običajno, da prideta... - Ne, ne, ne.
...do takšnih stvari... - Sprejela je službo v Egiptu.
Za šest mesecev gre tja.
Res je konec. Odide v četrtek, takoj po končani otvoritvi.
- To pa je dobra novica. - Ja.
Lahko bi jo proslavila.
- Ne morem. - Jaz tudi ne.
- Čakaj, čakaj! Kaj pa imaš v torbi? - Nič.
Nekaj iz draguljarne?
- Moj bog. Je to za Gwen? - Saj ni važno.
Kaj pa se je zgodilo s tistim, da se ne boš vmešaval?
Zdaj se nimam v kaj vmešavati, kajne?
Zveze je konec! Ne ljubi ga.
Misliš, da bo ljubila tebe?
Ruvalca zob v halji? Žal mi je.
Rekel si, da me boš pustil pri miru, če preprečim poroko.
Preprečil sem poroko! Pusti me pri miru!
Naj ti vsaj pomagam nekaj izbrati!
Si sploh lahko predstavljaš, koliko "odpusti mi" nakita
- sem nakupil v vseh letih? - Sam bom zmogel.
Všeč ji je perujsko zlato, toda, Pincus,
- povem ti, da preveč hitiš! - Frank! Poslušaj!
Oba veva, da nama skupaj ni bilo ravno prijetno.
Tole bom rekel. Čeprav si prostaški,
kmetavzarski, neokusen, neotesan, neizobražen, neumen, si vsaj...
- Boš dokončal? - Sem že.
- Prav. - Gre za to,
da sva dokončala, kar si imel za dokončati. In kdo ve?
Nekega dne, upam, da ne prekmalu, se mogoče spet srečava.
- Do takrat pa se tukaj poslavljava. - Že, ampak...
Zakaj sem še vedno tukaj?
Na nas je padlo dve toni jekla z gradbenega žerjava.
To je moralo boleti.
Hidravlika je spustila. Božja volja!
Zakaj bog počne to?
Toda upravljavec žerjava je prepričan, da je kriv on.
O, čas za terapijo!
Brez skrbi. Nič takšnega ni.
Obesek za ključe.
Potrebovala sem ga!
- Všeč mi je! - Lepo.
Ne morem verjeti, da si se spomnil. To je tako...
Res si zanimiv in praktičen človek.
Na izbiro sem imel to ali pa komplet natičnih ključev.
Upam, da nisi preveč zapravil.
140 $ . Račun je v škatli.
Tega se pa res ne spodobi povedati.
Ne, ne, ne. Pravim samo, da ni bilo prav veliko.
Nisem ti kupil perujskega zlata ali kaj podobnega.
To sem omenil zato, ker sem v prodajalni videl uhane
iz perujskega zlata
in sem pomislil: "Gwen bi bili všeč,
"ampak na žalost so malce predragi zame."
Tako...
Kaj je? Nehaj s tem gusarskim pogledom.
Kupil sem ti darilo, ki ni bahavo ali vsiljivo.
Majhna pozornost, da veš, da mislim nate,
in mislim, da bi ga morala sprejeti
v duhu prijateljstva, v kakršnem sem ti ga dal.
"Gusarski pogled"? Kako neki lahko veš zanj?
- Saj ne vem. - Pač.
- Pogost izraz? - Ne.
Kako veš za te stvari?
- Gusarski pogled, perujsko zlato? - Vsakdo pozna perujsko zlato.
In najljubša Frankova pijača prejšnji večer?
Daj no, pomiri se.
- Ne govori mi, naj se pomirim. - Tega ne maraš.
Kako veš, česa ne maram?
Uganil sem. Lahko začneva znova?
Zakaj ji ne poveš? Povej po pravici.
Čez nekaj dni bo tako ali tako odšla.
Moral boš povedati resnico, Zobar, nimaš izbire.
Deset sekund časa imaš, da začneš govoriti,
potem bom odšla.
Od kod ti podrobnosti iz mojega življenja s Frankom?
- Slišati bo noro. - Naj sliši.
Naj slišim.
Nekaj tednov nazaj sem šel na rutinsko operacijo,
toda prišlo je do komplikacij in sem umrl. Samo za nekaj minut...
To je resnica! Lahko dokažem! Ta hip je tukaj, z nama.
Veš kaj? Nehaj. Kar počneš, je kruto.
Kako bi drugače vse to vedel?
Sigurno si poznal Franka.
Ne vem, morda si bil njegov zobozdravnik.
Vprašaj me še kaj drugega. Nekaj, česar nikakor ne bi mogel vedeti.
- Kako človek postane tak kot si ti? - Prosim.
Eno vprašanje. Če odgovorim napačno, me nikoli več ne boš videla.
Franka je stalno tlačila nočna mora.
Zbujal se je v solzah, o njej pa je povedal samo meni.
Kaj ga je preganjalo?
Utapljanje.
Sanjalo se mi je, da sem se potopil globoko v vodo,
ko pa sem se obrnil, da bi se vrnil na površje,
nisem mogel, ne glede na to, kako močno sem plaval.
Utapljanje. Potopil se je v vodo
in ne glede na to, kako močno se je trudil, da bi izplaval, ni mogel.
Prav imam, kajne?
Niti približno.
Ne!
Ko sem te prvič srečala
in še nadaljnjih 10 ali 12 srečanj sem si mislila: "Kakšen kreten."
Potem pa sem te spoznala malce pobližje, ne?
In sem samo sebe prepričala, da sem v tebi videla nekaj humanega.
Saj veš: "Mogoče je samo rahlo ekscentričen,
"in ga je potrebno zmehčati."
Da pa si uporabil intimne podrobnosti o mojem mrtvem možu,
da bi mi zlezel pod kožo ali zaradi kakšnega drugega razloga,
za to ni opravičila.
Bolan si.
- Ljubim te. - Ne kliči me!
Lagal si. Zakaj neki?
Ker si brezsrčen prasec,
ki mu ni mar za nikogar drugega razen sebe.
Takšnega je že imela.
Se vidiva, Zobar.
- Kaj? - Za mojo hči gre.
Ja, nekaj v zvezi s tem ste že omenjali.
Ne govori s svojo sestro, svojo edino sestro.
Jezna je zaradi ogrlice, ki sem jo zapustila,
ampak dan pred svojo smrtjo sem pod njena vrata potisnila pismo.
V njem sem vse pojasnila.
Ampak za vrati je bila preproga.
Nisem vedela, da je pismo zdrsnilo pod njo.
Nikdar ni prišlo do nje.
Moj bog, kako ste dolgočasni, mar ne?
Moj sinko ima plišasto živalco, veverico.
Imel jo je najrajši. Povsod jo je jemal s seboj.
Brez nje ni mogel zaspati. Na dan moje smrti pa jo je izgubil.
Ne vedo, da je v avtu pod prednjim sedežem.
Tako blizu, a je ne vidijo.
Sedaj vsak večer zaspi v solzah, brez nje.
Ker mu ta igračka predstavlja mene.
Ne morem vam pomagati.
Hočete reči, da nam nočete pomagati.
Ali ni res?
Naj vam zaupam še eno resnico. Dovolite?
Sami živimo in sami umremo.
In, kot kaže, ostanemo sami.
Tudi to je resnica, kajne?
- Idiot! - Oprostite!
Neverjetno! Daj no.
- Pozdravljeni. - Kakšen dan.
Ja, izgleda, da prihaja zima.
- Toča. - Kaj?
Niti snega ji ne uspe spraviti skupaj.
Ali obstaja bolj bedasta oblika padavin od toče?
- Ne, ta je najbolj bedasta. - Jahangir?
- Ja. - Midva sva prijatelja.
- Torej... - Družabnika.
- Ja. - Veliko imava skupnega.
- Ja. - Deliva si stvari in...
Panoramski rentgen, na primer.
- Ja. - Blizu sva si.
- Tega ne bi rekel. - Ne blizu, pač pa... Kaj za...
To sploh ni pomembno.
Poslušaj.
Spoznal sem žensko.
Takšne vrste žensko,
zaradi katere si želiš vrniti nazaj v čas, ko je še nisi poznal.
Ne glede na to, kakšno življenje si imel, ni bilo tako slabo kot je sedaj.
Ko veš, da obstaja, pa je ne moreš imeti.
Kar želim povedati pa je,
ali bi mi napisal recept za Percocet?
Kaj?
Sam sebi ga ne morem napisati, kajne?
Zakonito ne. Rabim jih za spanje in da se bom pretvarjal, da je ni bilo.
Ali pa Darvon.
Ali Vicodin.
30 ali pa 60 tablet, če ne želiš,
da te še nadlegujem. Potem ti bom dal mir.
Sploh ne bom prosil za morfij.
Pojdite z mano.
- Kaj počneš? - Sedite.
- Ne. - Sedite.
- Zakaj? - Samo sedite.
- Poslušaj, pozabi. - To je pomembno. Poglejte.
DRŽI SE PUNČKA!!!
- Fantastično. - Tisto drugo.
"Živeti je vredno samo življenje, ki ga posvetiš drugim." - Albert Einstein
Glede na ostale masovno proizvedene posterje s slogani je ta še dober.
Dr. Pincus, na določeni točki svojega življenja se boste morali ustaviti
in si zastaviti vprašanje vseh vprašanj.
"To, da sem
"taka zajebana budala,
"kaj neki imam od tega?"
Omenili ste pismo.
Morali bi jo poskusiti.
Mami! Poglej, kaj sem našel!
Kaj? Kje pa si jo našel? Od kod se je vzela?
Padla mu je iz nahrbtnika.
Hvala.
Dr. Pincus?
Živijo. Oprostite, nisem...
Hvala. Res hvala!
Nisem vedel.
Hvala.
...veliko vpogledov v življenje in smrt kralja Pepija.
Hvala. Najlepša vam hvala.
Najlepša vam hvala. Hvala.
Gwen!
Kaj počneš tukaj?
Moram govoriti s tabo. Posvetilo se mi je.
Prosim, pusti me pri miru.
Vse skupaj je brez veze. Zgodbe o duhovih
so po moje povsem napačne.
Zgodbe o duhovih. Prosim, nocoj ne govori o tem.
Poglej Pepija. Pokopali so ga z vsem, česar mrtvec ne potrebuje.
Hišnimi ljubljenčki, denarjem.
Celo njegov penis so dali v veliko posodo. Zakaj neki?
Saj si ga videl. V majhno posodo ga ne bi spravili.
Ne, ne zakaj so ga dali v veliko...
Zakaj so ga sploh dali v posodo? Zakaj?
Kaj?
Zakaj so si zadali toliko dela z nekom, ki ga ne bodo nikoli več videli?
Ker so ga imeli radi
in so hoteli poskrbeti, da mu bo dobro.
Ker če vedo, da mu je dobro...
- Ja, ga lahko pustijo oditi. - Čudoviti ste bili.
Hvala. Prijazno od vas. Veliko mi pomeni.
Točno to. Lahko ga pustijo oditi.
Frank te preganja, Gwen. Pusti mu oditi.
Če me preganja, ali mi ne bi potem on moral pustiti, da grem?
Ne. Ne more. Ker ne gre zanj. Zate gre.
Vse te stvari o duhovih, ki imajo nedokončane posle,
v resnici pa smo mi tisti, ki ne naredimo zaključka.
Pusti Franku, da gre.
Naj pokvarjenec v miru zgnije.
Prosim, nehaj mi slediti.
- Čudovito je bilo! Najlepša hvala. - Lepo vaju je videti.
Tisto ni zvenelo tako kot bi moralo.
Ne zanima me, kako si zvedel vse tiste stvari o Franku, prav?
- Ne zanima me. - Povedal sem ti, želim...
Mogoče sta bila prijatelja.
- Kaj praviš na to? - Ne, ne, ne...
Ko je bil še živ, sta se redno dobivala
in skupaj popivala, hodila v slačibare
- in govorila o svojih puncah... - O, moj bog.
...in se smejala svojima ženama...
- Prisežem. - Kaj je bilo narobe z mano?
Zakaj me ni ljubil?
Saj sem te ljubil. Še vedno te.
Saj te je ljubil.
To ni bilo dovolj?
Na to nimaš odgovora, kajne?
- Kaj? - Neuporaben.
Lepo te prosim. Misliš, da se bom spremenil?
- No... - Si v svojem življenju
kdaj poznal koga, ki se je kaj spremenil?
Zakaj ne poskusiš vsaj za nekaj sekund?
Sem to, kar sem.
Predvidevam, da govoriš z njim.
- Je to tisto, kar želiš, da ti verjamem? - Kaj mu želiš povedati?
- Kaj bi rada rekla? - Hočem odgovor!
Hočem vedeti, zakaj mu nisem bila dovolj?
Ne gre za to, da mi ne bi zadostovala.
Ne gre za to, da mu ne bi zadostovala.
Ne vem, zakaj sem počel to, kar sem počel.
In ne ve, zakaj je počel stvari, ki jih je počel.
In ko umreš, nisi nič bolj pameten.
Po smrti nisi nič bolj pameten.
Videl pa sem, kako zelo sem te prizadel.
Videl pa je, kako močno te je prizadel. In...
Oprosti mi, draga.
- Kaj? Kaj je rekel? - Opravičil se ti je.
In to je to?
Žal mu je?
No, tako je rekel, tako...
Žal mu je. Žal mu je.
- Iskreno. - Ja, ja, ja, ja. Iskreno.
Zadel si. Čaka me pakiranje.
Ne, sama bi morala slišati! Niti približno nisem povedal tako kot on!
Gwen! Počakaj!
Zakaj bi sploh govorila s tabo?
Niti njegovih pravih sanj nisi poznal!
Ker mi je namerno povedal napačne, da bi jaz izpadel slabo.
Namerno me je zavedel.
In kakšne so potem prave sanje?
Trenutno ga ni v bližini, ali pač?
- Ne morem ga vprašati. - Kako pripravno.
Ne, ni pripravno. V resnici je zelo nepripravno.
Poslušaj, nisem lažnivec, prav?
Veliko stvari mi lahko pripišeš. Da sem hladen, sebičen, samoljuben.
Nisem pa lažnivec in zdajle ne lažem.
Gwen, v teh nekaj dneh po moji smrti,
ki sem jih preživel s tabo, je bilo moje življenje bolj polno
kot kdaj koli pred smrtjo. Veš, o čem govorim?
Ne.
V redu. Rodil sem se in potem...
Naj nekdo pokliče rešilca!
Poiščite pomoč!
Naj kdo kaj stori!
O, moj bog.
Res škoda.
Pa tako dobro ti je šlo z njo.
- Kaj se dogaja? - Mrtev si.
Prekleti potniški promet je znova udaril.
Ti vozniki so res nevarni, kajne?
Ne! Ne, nisem mrtev!
Ja, bojim se, da si.
Žal mi je.
Pridi sem. Saj je kar prijetno.
- Dober občutek. - Ravno sem začenjal!
Vse ostalo, vsaka minuta do zdaj, je bilo čista izguba časa!
Samo ogrevanje!
Ja.
- To je najteže. - Naj nekdo...
- Ko jo gledaš jokati. - Pomagajte!
In se zavedaš, da potrebuje nekoga, da jo potolaži in da to ne moreš biti ti.
Je kdo poklical reševalce?
- Čakaj malo. - Ne morem verjeti.
Pokličite jih, torej!
- Čakaj malo. - Prostor! Naredite mi prostor!
Izvaja masažo srca. Obvlada prvo pomoč. Seveda!
Naredite mu prostor, potrebuje prostor.
Verjetno ti bo odprl prsni koš
in ti z golima rokama pognal srce.
O, Gospod! Usmili se tega človeka!
Tega tipa res ne prenesem več.
Iskreno, zares, ne morem.
Daj!
Pincus, nekaj ti moram povedati.
Mogoče ti pride prav, če se ti uspe vrniti nazaj.
Pomagal mi boš? Zakaj?
Solze, ki ji tečejo po licih,
so tokrat namenjene tebi.
Poslušaj.
Mislim, da je prišel moj prevoz.
Vedno vas je lepo videti, dr. Pincus.
Kaj se je zgodilo?
Prečkali ste cesto pri rdeči luči.
Bojim se, da ne bo nič s tožbo.
Gwen.
Je bila tukaj neka ženska?
Čisto mogoče, ampak če ni uspela dokazati, da je v sorodu z vami,
so jo varnostniki pospremili ven.
Odlično opravljeno.
- Vaša polt je temnejša. - Res je.
Dobro vam pristoji. Poudari oči.
Dobrodošli nazaj, dr. P!
V redu, g. Goldman, čez šest mesecev.
Ne pozabite, nitkajte samo tiste, ki jih želite obdržati.
Živijo.
Nisem vedela, da si se vrnil.
- Živijo. - Živijo.
Mislil sem, da si v Egiptu.
Želela sem ostati tukaj. Si v redu?
Sem. Glede na okoliščine.
Veš, želela sem te obiskati v bolnišnici, pa mi niso...
V bolnišnici Cooperative Institutional Health Bastards
se držijo pravil kot pijanec plota.
Si v redu?
Moj kočnik ima slab stik.
Sedi. Sem se že spraševal, ali ti je to že kdo pogledal.
Ne še. V bistvu sem se naročila pri dr. Prasharju.
- O, ne, seveda. Ne... On je... - No, nisem vedela...
Čudovit človek je.
In boljši zobozdravnik od mene, ampak ne povej mu, da sem to rekel.
Kakorkoli, vesela sem, da ti gre dobro.
Jaz tudi zate.
Osem let je star.
- Oprosti? Kaj? - Frank.
V svojih sanjah. V tistih pravih.
In z očetom hodi po gozdu.
Držita se za roke, toda nenadoma oče izgine.
Skuša iti nazaj po isti poti, po kateri je prišel,
ampak se stalno vrača na izhodiščno točko.
To je njegova nočna mora.
Da se je izgubil in ne najde poti domov.
Res je.
Ga še vedno vidiš?
Našel je pot domov.
Lepo.
Boli me, ko se smejim.
To ti lahko popravim.
Slovenian