ORAȘUL FANTOMELOR
Alo? Mă aude cineva?
Dragă, ce mai faci?
Mai ușor. Despre ce vorbești?
Nu știu, scumpo, habar n-am despre...
Un apartament?
Nu! Nu caut niciun apartament!
De ce aș căuta?
Stai puțin. Știu despre ce e vorba.
E vechiul truc. Te-a sunat un agent imobiliar?
Da, agentul sună soția spunându-i: "Da, am vorbit cu soțul.
"Mă uit la..."
Cartea mea de vizită? Habar n-am.
Nu știu de unde are cartea mea de vizită.
Poate el a...
Poate el sau ea, atunci.
Da.
Asta e, s-a dus surpriza.
Nu, e în regulă.
Era pentru aniversarea noastră, dar...
E doar o garsonieră mică, în West Village,
dar îți va plăcea.
Da, știu.
Nu m-a luat niciodată mașina de la Waldorf pentru asta.
Trebuie să plec. Ne vedem diseară, acasă, dragă?
Și eu te iubesc.
E în regulă. Te pup.
Bine, pa.
Stai să te întreb ceva.
Ești agent imobiliar sau idiot de profesie?
Mai bine îl lăsăm pe administrator să se ocupe.
Nu, am rezolvat. Mut doar asta.
N-am spus că soția vrea să vadă apartamentul.
Am spus că Amber vrea să-l vadă. Amber.
Ți se pare că Amber poate fi soția unuia de vârsta mea?
- Ai grijă la masă! - Îl ridic chiar acum.
Dă-mi, te rog, cablul.
E bine. L-am luat, dragă. Ce să fac cu el?
Ferește-l din calea mea.
Nu e chiar un cuibușor de nebunii
dacă nevastă-mea alege perdelele, nu-i așa?
Ai grijă până la fereastră.
- Bine? - Gata?
Da, lasă-l jos, în interior.
Îți spun chiar acum, nu mai discuta.
Pentru că mă gândesc.
Nu, mă gândesc! Nu... Știi ceva? Las-o baltă.
Lasă baltă totul.
- Acolo, bine. - Ai văzut? DS. "Descurcă-te Singur."
Nu!
Sună-mă în weekend. Lasă un mesaj pe robot
spunând că vânzătorul s-a răzgândit
și că totul s-a...
- Doamne! - Terminat.
N-ai să crezi ce s-a întâmplat!
- Ai văzut? - Sunați la Urgențe!
- Doamne, e mort? - Nici fericit nu e.
Ce?
Incredibil!
Nu acum.
Bine, poți să scuipi.
Deci, prima scenă îți taie răsuflarea.
Nu trebuie să uiți că vezi o piesă de teatru.
Lui Alex, băiatul meu de 5 ani, îi place nespus.
Ar fi vrut să fie și tatăl lui cu noi.
Așa e mai bine.
Cred că i-au plăcut mult costumele...
Doctor Pincus? Bună.
Mâine voi avea nevoie de aparat, toată dimineața,
pentru radiografii panoramice,
dacă se potrivește cu programările tale...
Bine. Am anulat programările de mâine.
Serios?
Am auzit că va fi o zi frumoasă.
Și?
Mă gândeam că poate ți-ai luat liber ca să mergi și să...
Bine. Scuze pentru deranj.
Am adus un tort.
Doamna Prashar și cu mine avem un nou-născut și...
Da, e fată,
și mâncăm un pic de tort, am și adus niște fotografii, dacă tu...
Ar fi minunat.
Începeți fără mine.
Bine. Deci...
Ce bebeluș drăguț! E atât de drăguță!
- Da, chiar este. - Cât a durat travaliul?
- Zece ore. - Zece ore?
- Da. - Doamne!
- Pare mult. - Nu chiar.
- Nu? - Nu chiar.
- Totuși e mult. - Dar merită din plin.
Îmi iau o pisică, să știi.
Ca să obții ceva, 10 ore e mult, să știi.
- Ia uite aici. - Ce drăguță e!
CABINET STOMATOLOGIC
Bertram Pincus, stomatolog
Vă opuneți încălzirii globale?
Da, doar puțin... S-ar putea să se clatine puțin.
Bună seara, doctore.
Știți ce? Lăsați că o deschid eu.
Puteți reține liftul, vă rog?
- Da, îl rețin. - Mulțumesc.
- Îmi pare rău! - Stai, ține-l. Hei!
AVERTISMENT: LAXATIV
Bun. N-a mai rămas mult.
Hai,
dă-i drumul.
Doctor Michael este chemat la Pediatrie.
- Au sosit fișele? - Sunt aici.
Mulțumesc.
- Pe litere. - P-I-N-C-U-S.
- Data nașterii? - Pentru ce?
În ce zi v-ați născut?
Am înțeles întrebarea. Pentru ce vă trebuie?
Lăsăm necompletat. Greutatea?
- Aseară sau în dimineața asta? - Alegeți.
Cam 83 de kg.
Numărul de băuturi alcoolice consumate săptămânal?
- Pentru ce vă trebuie? - Vor să știe.
Sigur, "ei" vor să știe multe chestii,
dar nu vreau ca detaliile mele intime
să devină publice fără voia mea.
Pun zero.
- Starea civilă? - Nu răspund.
- Profesiunea? - Irelevantă.
- Alergii alimentare? - N-am de gând să mănânc aici.
- Sunteți alergic la plasturi? - Ce întrebare ridicolă!
Nu mai răspund la așa ceva.
- Fumați? - Încetați.
- Purtați proteză dentară? - Ascultă, cucoană.
- Când ați mâncat ultima oară? - În sfârșit, o întrebare pertinentă.
Ieri, la prânz. Mersi pentru întrebare.
Sandviș cu ton. Pâinea prăjită era umedă, dar...
- Ați băut soluția laxativă? - Da.
Și-a făcut efectul?
A fost conform instrucțiunilor.
V-ați golit intestinele?
Am băut cantități enorme de lichid de curățare și evacuare.
Ce a urmat a fost "fait accompli".
Domnule, doream să știu dacă ați...
Am defecat. Bine? Repetat.
A fost ca un atac terorist acolo, în întuneric și haos,
cu agitație și urlete, bine?
- Pentru mine e suficient. - Bine.
O invazie masivă a intimității mele.
Stați să vedeți când intră ei acolo.
- Bună dimineața, doctore Pincus. - Bună.
Să nu vă gândiți azi la dificultăți.
Vă punem pe picioare imediat.
- Bine. - Întrebare rapidă.
Am observat că ați solicitat o anestezie generală.
Nu e chiar normală pentru această procedură.
- Nu e necesară, în general... - Scuzați.
Nu vreau să știu când se face colonoscopia.
Când vine chirurgul?
Eu sunt chirurgul.
- Serios? - Da.
- Unde te-ai bronzat? - Mersi c-ai văzut.
Am luat un spray bronzant azi, în drum spre serviciu.
- Pare natural. - Da, îți vine bine.
E hidratant și mă protejează de ultraviolete...
Da.
Are un miros ciudat. Nu-mi dau seama ce este.
- Nu știu dacă... - Nu vreau să miros bronzul tău fals!
- Ce... - Parcă e gunoi.
Dar un gunoi de grădină, unul bun. Nu ca gunoiul menajer.
- Îți faci o nuanță mai închisă? - Cred că da, mai închisă.
Îmi scoate ochii în evidență.
Poți să-ți albești dinții, ca mine.
- Se vede contrastul. - Drăguț.
Da, nu-mi plac neregularitățile, iar dinții mei sunt mici.
Scuzați, cumetrelor.
Putem discuta despre intestinele mele?
Se pare că tiopentalul de sodiu își face efectul.
- Îi face pe oameni să vorbească aiurea. - Încă nu i-am dat.
- Îl administrăm acum. - Câți ani ai?
Ai venit aici în excursie cu clasa?
Nu sunteți prea social, doctore Pincus.
Nu chiar. Dacă e să aleg între câțiva și o mulțime de indivizi,
aleg pisica mea. Vânează pitici.
Îi duce în copac. Aceștia sunt încă vii.
Le poți vedea piciorușele.
Parcă e Norah Jones cântând la pian.
Cred că abia așteptați să ajungeți acasă, la pisică.
Care pisică?
Parcă ați spus ieri că aveți o pisică.
Urăsc pisicile. Ce bărbat își irosește afecțiunea pentru o pisică? Jalnic.
Când eram copil, am avut o pisică.
Tata, chiar înainte de a muri, m-a dus la adăpost și mi-a zis:
"Privește aceste pisici singure..."
Cred că a fost un om minunat.
Ascultă.
Aseară erau mulți oameni în camera mea.
Am crezut că visez, dar eram treaz.
Cine erau?
- Nu știu nimic. - Bine.
- Poftim. Externarea. - Bine, mulțumesc.
Vă mai așteptăm pe la noi!
E groaznic să spui așa ceva într-un spital.
Drăguț.
Un bun exemplu de lucrători în domeniul sănătății.
Și totuși, presupun că și fumatul are un scop.
- Selecție naturală. Elimină idioții. - Cu mine vorbiți?
Da, dar pe ei îi criticam, nu pe dumneavoastră.
A, bine.
M-am luat chiar de o nebună. Greșeala mea.
Acordă-i atenție și te urmează până acasă. Incredibil.
Scuzați!
V-a văzut și pe voi?
- Ne poate vedea! - Cine?
Tipul ăla?
De ce nu te uiți pe unde mergi?
Domnule!
Te rog, oprește-te!
- Idiotul. Pleacă din drum. - Stai!
- Doar două minute... - Ferește-te!
...dacă-mi acorzi!
Mă poți vedea?
Și nu ești ca noi.
Știu că nu ești, adineauri aproape că te-a lovit taxiul.
Te-a claxonat, a strigat la tine.
Nu mă simt bine. De ce naiba...
Hei!
Domnule polițist, ăia sunt nebuni.
Nu știu ce vor. Eu sunt dentist.
- Deci mă vezi. - Nu.
Vino înapoi! Vreau să discut cu tine!
Nu te speria, sunt polițist!
- Ne poate vedea? - Cine? Tipul ăla?
Din momentul în care m-am externat.
- Ce fel de efecte secundare? - Halucinații.
- Vizuale sau auditive? - Ambele.
Ciudat, sunt foarte reale. Adică nu e normal așa.
Ce mai e normal? Zău așa.
Să nu ai halucinații, asta ziceam.
S-a întâmplat ceva neobișnuit în timpul intervenției?
- S-a întâmplat... - Ce anume...
- Scuzați, s-a... - Unde?
- De ce vorbești în timp ce... - N-am auzit ce...
- De ce mă tot întrerupi? - Nu, păi...
- S-a întâmplat ceva neobișnuit... - Și dumneavoastră m-ați cam întrerupt.
- Răspunde-mi doar la... - Doar.
- A fost ceva neobișnuit? - Unde?
Cum adică unde? Nu așa se... Da sau nu?
A fost ceva neobișnuit în timpul operației?
- Da. - Ce anume?
- Nu. - Dar ai spus "da".
Am încheiat cu "nu". "Da, nu" înseamnă nu.
S-a întâmplat ceva neobișnuit în timpul operației?
- Și dacă a fost... - Puteți aștepta...
Puteți aștepta puțin?
Da, eu sunt.
Poți întrerupe ceea ce faci pentru a veni până aici?
E chestia despre care am discutat.
Mi-ai spus să te anunț dacă revine și a revenit, deci...
Bine.
Ce a fost asta? Ce chestie? I-ai spus cuiva că a revenit.
Am o mâncărime pe spate. A revenit, deci mi-am chemat doctorul.
Ai... domnișoară!
- Da? - Și eu?
- Ce naiba... Ce? - Puteți...
- Pot să vă... Da. - Să vă urmez?
- La... - În biroul meu.
- Și apoi îmi spuneți. - Da.
Ce anume?
S-a întâmplat ceva neobișnuit... Ce e?
Doamne! Scuze, nu știam...
Avem o ședință imediat, deci trebuie să terminăm repede.
S-a întâmplat ceva neobișnuit în timpul operației?
Ce înțelegeți prin "neobișnuit"?
Ieșit din comun, ciudat, neașteptat.
Nu, a decurs bine.
- A fost bine. Normal. - Așa deci.
Da, bine. Probabil încetarea,
- dar după asta ați reacționat... - Care încetare?
Doctore Pincus, nu mai trebuie să vă explic,
fiecare intervenție are specificul său.
- Suntem diferiți. - Da.
Sunt variații subtile și la intervențiile banale...
Ce înseamnă o variație subtilă, în cazul meu?
- Nu ne place să folosim jargonul. - Nu.
- Dar, din punct de vedere tehnic... - Da.
...medical, ați fost...
Da, bine.
- Ați murit. - Am murit?
- Puțintel. - Cât timp?
- Șapte minute. - Chiar mai puțin.
Am murit șapte minute.
- Mai puțin. - Aproape șapte...
Numai așa găsesc explicația...
Cum am murit?
Oficial, noi nu am recomandat anestezia generală.
La anestezie, există șansa, deși redusă,
unei anomalii biochimice.
Unde e anestezistul? Vreau să-l văd acum.
Nu mai lucrează la noi.
Veți fi încântat să aflați că la Saint Victor
avem o politică strictă de maximum trei greșeli de malpraxis.
Anestezistul a avut două greșeli?
Să ne calmăm.
Să nu dramatizăm mai mult.
El de ce se calmează?
Toți murim.
Da, dar de obicei la sfârșitul zilelor, o dată pentru totdeauna.
Suntem diferiți.
Și nici n-aveai de gând să-mi spui.
- Noi v-am spus. - Ba nu.
În seara aceea. V-am prezentat raportul.
- Nu-mi amintesc. - Da, noi...
Scrie că ați bolborosit ceva
înainte de a da ochii peste cap, puțintel.
Ai idee pentru ce sumă te voi da în judecată?
- Pentru nimic, cred. - El se ține tare. Continuă.
Ați semnat un formular de neasumare a răspunderii
pentru chirurg, anestezist,
spitalul Saint Victor și Asociația instituțiilor medicale,
legat de încetarea
funcțiilor inimii în urma anestezierii.
Sigur n-am făcut așa ceva.
- E semnătura dumneavoastră, aici, jos? - Când am semnat așa ceva?
Imediat după testul de sensibilitate post-operatorie
prevăzut de statul New York.
E clar că nu știam ce fac!
Știați suficient cât să semnați.
Am desenat o inimioară!
Erați fericit că sunteți în viață, așa-i?
Să revenim la halucinații. Ce vedeți?
Oameni.
Ai un minut?
Nu mă pot obișnui cu asta. Tu ești tipul, așa-i?
Nu, nu sunt eu tipul. E alt tip. Pleacă.
Îți cer rapid o favoare.
Nu, e tot aici. Incredibil.
- Mulțumesc! - Bine, excelent. Mulțumesc!
Stai puțin. Stai, ce?
- Condu! - Nu.
- Încotro, amice? - Să nu mai faci așa ceva.
Ești un omuleț ocupat. Trec la subiect.
Cea căreia i-ai șterpelit taxiul e soția mea.
- Perfect. - Văduva mea.
Are o problemă serioasă. Am nevoie de tine pentru a o rezolva.
- Încotro, amice? - Spune-i pe 54 colț cu Madison.
Nu vreau să merg pe 54 colț cu Madison!
Bine, am redus opțiunile.
Nu vreau martini Sapphire cu măslină.
Bine, am redus opțiunile.
Da, te faci de râs.
Nu poți discuta cu mine când mai e și altcineva.
- Campari și sifon. - Campari sifon.
Nu.
- Cupa Pimm. - Cupa Pimm.
Cupa Pimm? Pimm?
- Bea ceva adevărat. - Taci naibii!
Bine, scuze.
Îmi dați ce am cerut prima dată?
Martini Sapphire cu măslină.
- Taci. - Trebuie să te obișnuiești, bine?
Nu, e în regulă.
Îți ia puțin timp să te obișnuiești. Am priceput.
N-am mai făcut nimic de 14 luni.
- Știu cum e, crede-mă, pot aștepta... - Azi am murit!
Cum adică?
- Am fost mort. Șapte minute. - Da?
Și apoi, după reanimare, pot să...
Uite care e treaba. New York-ul e înțesat de fantome.
Adică sunt peste tot,
sunt o gașcă gălăgioasă, băgăreață, obositoare,
la fel ca atunci când erau vii, fiind și frustrați.
Moartea a lăsat lucruri nerezolvate,
de aceea mai suntem pe-aici.
În mod normal, nu putem discuta cu cei vii,
dar ai apărut tu brusc și de aici, îți imaginezi.
Bucurie generală.
De ce ești îmbrăcat așa? Erai director de hotel?
- Mă fac că nu aud, bine? - Nu-i nevoie.
Porți hainele în care ai murit. Măcar arăt bine.
- Martini Sapphire cu măslină. - Mulțumesc.
- Bea-ți băutura. - O să o beau.
- Bine. - Ține-ți gura.
O plăcere estetică.
Tot mort sunt? Sunt tot mort, nu-i așa?
Ăsta e raiul. Nu poate fi raiul dacă ești și tu.
Stau pe masa de operație, ei se ocupă de mine și...
Cred că am visat.
Da. Nu te mai gândi. Te-ai dus, dar te-ai întors.
Bea ceva. Mai ia unul. Dumnezeu știe că aș lua de-aș putea.
- Poți lua un BlackBerry cu tine? - Cred că da.
N-ai semnal?
- Încă nu, dar mai încerc. - Încă nu.
Bine că am încărcat Tetris-ul înainte de a mă duce.
La naiba! Cum ai murit?
S-a întâmplat ceva cu anestezicul.
M-am internat pentru colonoscopie și totul s-a...
N-am avut parte de așa ceva.
Nu merită să-ți faci griji.
- Ce fel de anestezic au folosit? - De niciun fel.
- Poftim? - Da.
- Da? - Da.
- După mine... - Cum rămâne cu anusul tău?
Nu-i nevoie să spui anus. Știu la ce te referi.
- Dacă vom ieși împreună, eu... - Nu vom ieși împreună!
Tinere, pot să te întreb ceva?
E vorba de fiica mea. Locuiește în Far Rockaway.
- Nu vrea să vorbească cu sora ei... - Dispari, Marjorie!
Acum discut eu cu el. Orice-ar fi, nu vorbi cu ei.
Nu văd ce-i rău în a pune o întrebare unui tânăr.
Ce-ai zice de faptul că eu am fost primul?
Uite ce-i făcut. L-ai supărat. Nu, tu.
Da, foarte bine. Știu că ești acolo.
S-o luăm de la început, bine? Hai.
Ai avut o zi grea. Ești încordat și nervos.
Faci yoga?
Prietena mea are o sală. Îți arăt unde e.
Prietenă? Parcă ziceai că ești însurat.
Am zis că sunt perfect?
- Hai să luăm un taxi. E tare tipa. - Tu nu exiști, bine?
Ești efectul ciudat al unui anestezic prost administrat.
Merg acasă să mă culc, iar când mă trezesc dimineață,
cu puțin noroc, tu nu mai exiști.
Ar fi un mare ghinion pentru soția mea
care are puțină nevoie de ajutorul tău.
- Dacă m-ai ajuta... - Nu mai ascult nimic.
Nu vreau să fiu nesimțit, dar voi fi dacă e cazul.
- Pink-Ass (Fund roz), da? - Pincus.
Pincus? E o chestiune de viață și de moarte.
- E soția mea, da? Stă... - Văduva.
Stă chiar aici, în clădirea asta, pricepi?
Se va mărita peste câteva luni
cu un ticălos de avocat, un tip rău.
Cineva trebuie s-o oprească.
Ce-ți pasă? Tu aveai o amantă.
N-ai fost însurat niciodată, așa-i? Ai nevoie de timp.
- E în regulă, pricep aluziile. - Nu e o aluzie.
- Bună seara, doctore Pincus. - Du-te dracului.
- Poftim? - Am nimerit prost?
Scrisoarea mea a intrat sub covor.
A pierdut ceva important, iar eu știu unde este.
Nu vrea să poarte cască din cauza mea, dar e o prostie!
Scuze, doctore,
oare am dat din greșeală adresa ta tuturor?
Dacă n-o ajuți, nu va...
Recunosc, cel mai încântat a fost tipul dezbrăcat. E...
Lăsați-mă în pace.
- Doctor Pincus? - Dispari.
- Poftim? - Scuze, nu contează.
- Noroc. - Doamne! Mulțumesc.
- Noroc. - Mulțumesc.
- Noroc. - Oprește-te.
Dacă strănut din nou, presupun că... Mulțumesc. Doar...
Nu mă simt bine. N-ai nicio vină. Ai puțină vină.
În principiu, nu poți... Dar îți aduci contribuția.
Vezi, Pincus, există un motiv să mă aflu aici, asta e.
Grețosul ăla se folosește de Gwen, umblă după banii ei.
I-am lăsat un sac de bani.
- Îmi bubuie capul. - Sunt îngerul ei păzitor.
Tu poți fi asistentul îngerului.
- Mă lipsesc. - Poftim?
Nu mă ajuți să obțin aripi?
Nu-mi pasă.
- Nici măcar pe Gwen nu vrei s-o ajuți? - E fără speranță.
Te-a ales pe tine, nu-i așa?
Acum a ales un alt grețos și dacă nu merge cu ăsta,
sigur găsește un altul nepotrivit,
pentru că se pricepe la asta.
Acum lasă-mă în pace.
Am de pus o coroană la ora 8.
Înțeleg.
- Ce anume? Ce înțelegi? - Pe tine. Greața asta a ta.
- Nu, de tine mi-e greață. - Slăbește-mă.
Am petrecut ceva timp pe la psihologi.
Dentiștii au rata sinuciderilor mai mare
ca orice altă profesie.
Dar asta ar putea fi șansa ta
- de a avea contact cu altă ființă... - Taci!
Nu pricepi? Nu-mi pasă. Îmi place ceea ce fac.
Și știi de ce? Mi se potrivește.
Deoarece 90% din cei cu care intru în contact
au tampoane de vată îndesate în gură.
Nu mă interesează părerile lor politice.
Nu-mi pasă de părerea lor despre Spamalot.
Nu-mi pasă de viața lor. Îmi place liniștea!
Ești un omuleț trist.
- Iar tu un cadavru mincinos și bigam. - Nu sunt bigam.
Sunt infidel. E diferit.
Scuze, greșeala mea. Ești o partidă excelentă.
Fii serios. Chiar crezi că nu te găsesc la hotel?
E aiurea, bine?
Îți vrei viața liniștită înapoi? Facem o înțelegere, bine?
Vorbesc eu cu ei să te lase în pace.
Mă pricep să conving oamenii. Cu asta mă ocup.
Te ocupai.
Dacă faci asta pentru mine,
dispărem din viața ta, bine?
Problema e rezolvată.
Da, bine.
Mumia a fost examinată de virusologi,
oncologi și legiști
care au căutat semne ale unui asasinat,
dar cauza morții lui Pepi al III-lea la numai 23 de ani
rămâne încă un mister.
Nu poate fi atât de greu să rupi o relație.
Dădeam mereu cu bâta în baltă.
Mai bine angajăm o tipă care să-l seducă și-l filmăm.
Femeia aia stă în clădirea mea?
Sau îi trimitem ei o scrisoare anonimă din partea familiei lui.
- N-am mai văzut-o. - Ceva de genul ăsta?
- I-ai suflat taxiul, ai uitat? - N-am observat-o.
Niciodată? Deschide ochii, omule.
Ai orbul găinilor?
Bine. Vreau să aud ce are de zis.
- Serios? - Da.
Și modul remarcabil în care s-a păstrat mumia 1999.1.4
denotă că a fost îmbălsămată de îmbălsămătorii regali
spre deosebire de perverșii mărunți...
Îmbălsămători.
E ciudat.
Cred că cea mai simplă cale de a rupe o relație
ar fi să-i încolțească îndoiala în minte.
- Oferă-i o altă opțiune. - Nu pricep.
- Prezintă-i o alternativă. - Da, m-am gândit la asta.
Adică să plătim un model prezentabil...
Nu plăti pe nimeni. Nu e cazul...
- Nu un model sau un pompier. - Cineva arătos, nu?
Nu prea arătos. Nu cizelat, doar abordabil. Un fel de...
Mă gândeam la cineva mai colțuros și mai rigid.
Dolofan, dar și sensibil.
Și cu avere.
Dacă e sensibil în privința banilor,
probabil a investit bine și ar fi atrăgător.
- Serios? - Da.
- S-ar putea să-i placă. - Da.
Dar trebuie să fie înalt. E important.
Nu, nu e. Mediu.
- Serios? - Da. Aproape mic de statură.
Ca să vezi, te referi la tine.
- Sunt... - Las-o baltă.
Nu pleca supărat! Vino aici! Pink-Ass (Fund roz)!
Vreau să expun situl mumiei 1999.1.4.
- Îmi pare rău. - Las-o baltă.
E în regulă. Multe idei sună ridicol la început.
Scuze că am adus vorba.
Încă mă mai gândesc la asta. S-ar putea să meargă.
Trebuie doar să fii suficient de drăguț
ca s-o pui pe gânduri.
Să fii o provocare.
Aproape imposibil.
Iar eu aș trage sforile.
Tipul din umbră care ia deciziile. Cred că sunt în stare.
- Serios, o pot face. - Las-o baltă.
Doar nu ești căsătorit?
- Dumnezeule, nu. - Prietenă ai?
Nu, momentan nu chiar.
- Adică mergi la prostituate. - Nu merg la prostituate.
Am mai făcut tomografii computerizate
pentru a căuta răni ortopedice care ar fi putut provoca infecții,
ca în cazul lui Tutankhamon,
vizibile în diapozitivul 43.
Nu, știi ceva?
S-ar putea chiar să-i placi.
Îi plac tipii atletici. Adică tragi de fiare sau...
- Da? - Da.
- De două ori pe săptămână. Haltere. - În regulă.
- Ai un păr des. - Șampon cu proteine.
- Îi va plăcea asta. - Da.
- Ai grijă de scalpul tău. - Bine.
Mai trebuie doar să vă întâlniți.
La ea, apari ca tipul de la cablu sau livrezi pizza sau...
- Te uiți des la filme porno, așa-i? - Nu.
Înclinam să cred că această rană provine de la jefuitorii de morminte,
în graba lor de a dezveli mumia.
Să-ți spun ce intenționez.
Mă duc la ea când termină
și încep o conversație.
- Da. - Știu.
- Ce anume? - Nu știu.
Mă gândeam că nu merge în halat.
- Vin direct de la serviciu. - Bine.
- Sunt dentist și asta port. - Da, bine.
- Așa procedăm. - Bine.
Rețineți că expoziția începe oficial vineri, pe 12.
Vă mulțumesc foarte mult pentru prezență.
E o poveste interesantă. Fiica mea a fost în Egipt.
- Serios? A fost? - Da.
Bine.
Îți datorez scuze.
Pentru că mi-ai suflat taxiul sau pentru că n-ai reținut liftul?
- A doua parte nu mi-o amintesc. - Da, știu.
Poate pentru atunci când
i-ai spus administratorului că cineva de la etajul 9 gătește
mâncare tradițională care pute de te ustură ochii?
- Tu erai? - Era tacos.
Mi-au spus că orice plângere rămâne anonimă.
Sau pentru cele opt sau zece ocazii când ți-am spus:
"Bună," sau "Bună dimineața" și nici nu m-ai privit.
Sunt un tip retras.
Ești cam ticălos, asta ești.
- Bertram Pincus, stomatolog. - Așa am citit și eu.
- Mi-a plăcut mult prezentarea ta. - Mulțumesc.
- Nu te supăra că nu ți-am răspuns. - N-am observat.
Dar îți mulțumesc pentru încurajare.
Foarte puțini. Ce știu ei?
- O igienă orală groaznică. - Pardon?
Mumia ta. 1999.1.4.
Nu folosea ața dentară.
Umor de dentist.
Mai e și altceva?
Pantofii. Sunt confortabili.
La revedere.
Știam eu că ești speriat.
Nu eram speriat. Am prins-o într-un moment prost.
- Exact, și ai speriat-o. - Nu sunt speriat!
Nu privi în ochi.
Lasă-mă să-ți explic.
- Care e problema ta? - N-am nicio problemă.
- Da, sigur. - Nu.
Ai o mare problemă cu femeile.
Rectific. Ai o problemă cu oamenii.
- Da, sunt groaznici. - N-ai vrea să schimbi placa?
Care-i tragedia? O doamnă mare și rea ți-a frânt inima?
Uită. Asta a fost demult.
Nu știi nimic despre trecutul meu.
Știu că trebuie să uiți și să mergi mai departe.
Nu te ajută cu nimic în rest.
Chestia cu femeile este că ele...
Mă descurc cu femeile. Mulțumesc mult.
De dragul tău, voi fi de acord cu viziunea ta nesănătoasă
și voi spune: "Da, te descurci excelent cu femeile."
Dar ai dat-o în bară cu asta. Deci mai avem de muncit.
Și îi plac bărbații adevărați.
Îi place să comanzi pentru ea la restaurant. Nu te da mare!
Să nu-i spui s-o lase mai moale, Pincus.
- Chestia asta o scoate din minți. - Bine.
Știu cum să discut cu oamenii.
Desigur. Ai un dar special, nu-i așa?
Când ești cu ea, să-i arăți că-ți pasă.
Trebuie să fii gelos, bănuitor.
De ce ar trebui să fac asta?
Ca să vadă că te interesează.
E cel mai prost sfat primit vreodată.
E geloasă și nu e proastă.
Dacă crede că o minți, ridică sprânceana și dă capul pe spate.
Eu îi spun privire de pirat. Te străpunge ca naiba.
- Bună. - Îl iau pe următorul.
Nu te prosti. Intră.
Nu vreau să mă... Bine.
Pincus.
Să nu scoți un cuvânt. Încă nu ești pregătit.
Mergeți în liniște, bine?
N-o face. Și șterge-ți expresia asta. Încă nu ești... N-o face!
M-am gândit la mandibula în descompunere.
Vorbesc despre carie.
Am văzut-o în diapozitiv,
ceea ce îmi sugerează mie, unui dentist instruit, o pierdere de os
în partea superioară, stânga, a liniei gingiei pe mandibulă.
Mumia.
O invitație clară pentru "Gingi."
Gingivită?
Tot umor de dentist. Asta în funcție de vârsta osului, dar...
Verifică pierderea de os mandibular, dacă eu...
Dar nu poate fi uzura obișnuită?
Nu și dacă este unilaterală, ce idioțenie!
Nicidecum.
Cum de rezistă femeile conversației tale formidabile?
Bine, nu e un dezastru complet.
Data viitoare să mă asculți pe mine.
Pardon?
N-ai putea să treci într-o zi să o examinezi?
Să aruncăm o privire.
- Bine. - Bine.
Azi nu se poate, nici mâine.
Asta n-o pot muta. Asta e bătută în cuie.
Iar asta chiar n-o pot muta.
Bla, bla, bla.
Asta nu vreau s-o mut, nu pot.
Extrem de ocupat.
- E în regulă. - S-ar părea că am...
multe obligații.
Am programări până peste cap. Nu cred că...
- Pentru numele lui Dumnezeu! - Joi la 16.00 sunt liber, deci...
- Excelent. Bine. - Bine. Ne vedem atunci.
Așa se face, Frank. Doamne!
Bine că te-ai întors.
Ai lăsat ziarul pe partea cu reclame, sadicule!
- Scuze. - Las-o baltă.
Nu mai am niciun chef.
Pe unde ai umblat?
Am stat aici toată ziua și tu cine știe pe unde ai umblat.
Întâlnești oameni interesanți. Ai o carieră.
Aste e o cămașă nouă?
E o cămașă nouă, cu mâneci lungi.
Ca să vezi! Și-a luat o cămașă nouă pentru marele...
Bună.
Da, e iahtul meu.
Îți cam frânge inima, așa-i?
Să fi văzut în ce hal l-am găsit.
Piele înnegrită, fracturi multiple din cauza jafurilor,
buze complet retrase.
Așa pățești după cinci mii de ani de aciditate gastrică.
Totuși, conservarea e rodul muncii excelente a celor din Regatul nou
și asta contează în final.
Mai întâi, i-au extras creierul prin nas.
Și au făcut o incizie într-o parte a abdomenului
pentru a îndepărta stomacul, ficatul, intestinele...
Frumos.
...pentru a fi păstrate separat, în vase rituale.
Dar ce este realmente minunat la Pepi este modul în care i-au păstrat organul.
- Organul? - Da, scula.
Îl am chiar aici. Vrei să-l vezi?
Da.
Falusul în sine nu e deosebit.
- Desigur. - Ci modul în care s-a păstrat.
În mod normal, penisul și inima sunt păstrate la un loc
și mumificate împreună cu trupul,
dar în cazul lui Pepi
l-au îndepărtat și l-au conservat separat, într-un vas încrustat cu aur.
Doamne! Acum văd de ce a fost rege.
- Ești bine? - Da.
Trebuie să mă obișnuiesc să văd un penis vechi și zbârcit.
Văd că a murit fericit.
Asta e. Ajunge.
Cred că avea mâini imense.
- Nu. - Ba da.
Aceasta e caria?
Da. Aici, iar acolo arată rău.
Noi am presupus că e o descompunere post-mortem.
Nu fi naivă!
Aici e un abces netratat.
A fost covorul fermecat al bacteriilor.
Asta poate fi cauza morții?
Da, dacă a fost grav, ar fi putut duce la complicații
și imediat după ce infecția i-a atins coloana,
s-a ales cu mărunțiș pe ochi imediat.
Adică în gură. O monedă în gură.
Era o tradiție grecească,
de a plăti barcagiul să te treacă Styx-ul, dar...
E o descoperire uimitoare,
exact la timp pentru deschiderea de joi.
- Vii și tu? - Poftim?
- Deschiderea, cu mulți oameni... - Da.
- Nu. Asta e... - Nu-ți place mulțimea?
Nu atât mulțimea, cât indivizii care o formează.
Dacă te răzgândești, anunță-mă.
Acum pare foarte clar. De ce n-am chemat un dentist?
Toți așteaptă până când e prea târziu.
Ești un dentist amuzant.
Vrei să-l atingi?
- E ziua mea norocoasă. - Da.
- Serios, chiar atinge-l. Da. - Mai mult, da.
- Nu, ca și cum... - Acolo.
- Nu e minunat? - Excelent.
Nu-ți place mirosul la nebunie?
Nu e de la descompunere. E rășina. Pin.
- Au importat-o din nordul Africii. - Aha, bine.
După vreo două ore, mirosul, care era atât de dulce la început,
declanșa voma.
Ca în vizită la bunica.
O bomboană fără zahăr?
Desigur.
E îndulcită cu Splenda.
Uimitor de bună.
- Locuiești de mult în clădire? - De patru ani și o lună.
Născut și crescut în Anglia, și apoi...
- De ce te-ai mutat? - Londra. Nu mai suportam.
Supraaglomerată, fără intimitate. Prea mulți oameni.
Așa că ai ales Manhattan?
Motivul e mai complicat. E greu de explicat.
- Cum o cheamă? - Sarah.
- Soție? - Nu.
- Prietenă? - Da.
Mai sunteți împreună?
Posibil. N-am mai vorbit cu ea de ani de zile.
Nu, de fapt a murit. Destul de trist.
A avut o boală rară. Ai auzit de auto-canibalism?
S-a mâncat singură.
Am inventat asta. Am glumit.
- Dar nu e amuzant. - E mai amuzant ca adevărul.
- Adevărul despre Sarah este... - Foarte plictisitor și obișnuit.
De cât timp ești aici?
Aștepți puțin?
E o prostie, dar mi s-a rupt lanțul de la chei
și nu le mai găsesc.
Am revenit în oraș de vreun an, după moartea soțului.
Ți-ai pierdut soțul? Îmi pare rău.
Mulțumesc.
Vreau să te rog ceva, să-mi spui dacă sunt deplasată.
Bine.
Acest dinte.
Mă doare când beau ceva rece...
- Să-mi fac o programare? - Nu, doar încălzește băuturile.
Stai să văd. Capul pe spate. Gura mare.
Spune "A"!
Dentistule!
Vreau să lichidezi un tip.
- Știi ce e? - Un contact prost cu molarul.
Când eram viu,
am acceptat plata pentru o treabă neterminată.
Contact prost cu molarul? E ceva grav?
- Ar trebui să mă vizitezi. - Ar trebui?
- Trebuie să termini tu. - Da.
Găsești o armă de 38 sub scaunul din Cadillacul mamei.
Îi bagi două gloanțe în cap. Lași arma pe podea.
- Poate trec. - Bine.
- Ce naiba... - Am nimerit bine?
S-a întâmplat ceva?
- Nu, doar că... - Pentru că ești cam...
Să nu... ai grijă.
Aproape în ureche.
Te-am văzut vorbind cu Eddie Irlandezul și mi-am zis că...
Bună!
Bun. Încă unul.
- Bună, dragă. - Bună! Nu te-am văzut.
- Bună. - Aha, viu.
De ce ținea mâinile în gura ta?
Scuze, doctor Pincus, el e Richard, logodnicul meu.
Richard, el e doctorul Pincus,
dentistul din clădire despre care-ți ziceam.
Cred că are o idee excelentă despre moartea lui Pepi.
Serios? E fantastic!
Am și eu nevoie de un dentist.
Iei cina cu noi mâine seară, doctore? La Gwen acasă.
Prepar curry.
- E drăguță. - Să nu...
- Doctore? - Da, cu plăcere.
- Perfect. - Stau la 9F, chiar sub tine.
Mulțumesc.
- Sper că a fost comestibil. - Cel mai bun curry gustat vreodată.
- Nu-l mai complimenta! - Ești foarte amabil.
- Unde ai învățat să gătești? - Prostule, îl pui în lumină.
Am avut o prietenă care a avut timp.
Richard e modest.
A lucrat trei ani cu prostituatele fără adăpost din Bengal.
Mai ești încă în comerțul sexual sau...
Nu se cade.
Doctore,
recunosc că am avut un alt motiv pentru a te invita aici.
Ca dentist,
ai putea ajuta mult lumea a treia.
Au nevoie de îngrijire stomatologică modernă.
"Îngrijire stomatologică modernă." Îl auzi?
Voință politică există și bani sunt.
Ce actor! Atât de pompos!
- Scuze, ce e asta? - Noul meu cățeluș.
ONG-urile sunt sprijinite. La un nivel record.
- Vreau să-l pocnești. - Dar ceea ce ne trebuie...
- Hai! - ...sunt oamenii de teren.
Pocnește-i dinții ipocriți!
Cum pot fi ipocriți dinții?
E ciudat pentru un dentist să răbufnească după curry,
dar e nevoie de... Adică știu răspunsul.
Vă spun eu, nu pot fi.
Practic dentina și smalțul
care ies din diferite mandibule sunt neînsuflețite,
prin urmare nu au cod moral.
Nu pot decât să mestece și să macine, la modul pasiv.
În principal, mușchii obrajilor fac acest lucru, de la...
Ce spuneai?
Spuneam că... avem nevoie...
Avem nevoie de persoane experimentate
în locuri precum Peru, Cambogia, Africa sub-sahariană.
În special în locurile cu arșiță și umezeală.
Doar că nu-mi place umiditatea.
Cum e să tratezi dinți în Palm Springs, să zicem?
Acolo sunt brize.
Cum sunt dinții în Saint-Tropez?
Aș putea să-i îmbrac. Francezilor le place să zâmbească.
Să ridice din umeri și să zâmbească.
Glumește, scumpule.
Scuze, trebuie să răspund.
Prinde bine într-o excursie cu cortul, nu-i așa?
Mai vrei vin?
- Bățos, cu stâlpul cortului înfipt în fund. - Te rog.
Bine.
Este inacceptabil.
- Taci... - Poftim?
Poftim? Te distrag?
Dacă da, prefă-te că tușești și eu voi...
Bun, a fost o...
A fost o coincidență? Bine, am plecat.
Richard e avocat în drepturile omului, își ia slujba foarte în serios.
Așa și trebuie, cu drepturile omului.
Eu iau în serios drepturile omului.
Toți suntem egali, indiferent de culoare, religie sau statut social.
Pe planeta asta suntem toți la fel.
- Cu excepția chinezilor. - Poftim?
Ei sunt mai ciudați.
Nu glumesc.
Nu mă refer la figura lor.
Dar își dau nume
- cum ar fi Kwok... - Oprește-te.
...și ei aleg, nu sunt obligați să-și boteze copilul Kwok.
Pe unii îi cheamă Pong...
- Te rog, încetează. - ...și mai e un milion de Wang.
Când ai un copil,
poți folosi toate numele într-o mică...
Poți să-i spui unui copil, Kwok Pong Wang.
Ming Wa Men și Ho Lee Park au fost arestați în Shaolin.
Trebuie să merg la birou.
Vor fi puși sub acuzare în 30 de minute
- și guvernul nu permite... - Iar?
...decât prezența avocaților prin circuit închis.
- Regret. - Trebuie să plec.
Doctore, a fost o...
Voi rămâneți, distrați-vă și terminați.
Bietul Leonard. Te deranjează dacă îl las să iasă?
- Nu, deloc. - Bine, revin imediat.
Când ți-ai luat cal?
De vreo două luni.
L-am găsit într-un adăpost din Long Island.
Vroiau să-l eutanasieze.
Și și-au pierdut curajul, nu-i așa?
Mirosul? Da, știu.
Antidepresivele îi provoacă mâncărimea de piele cu ulcerații.
Ai pățit ceva?
Sunt sensibil la mirosuri.
Iar amestecul celor două...
- Ești bine? Vrei să... - Scuze.
Știi ce? Cred că vrea afară.
Vrei să ieșim cu el acum sau terminăm întâi și...
Acum e bine. Să luăm niște aer oxigenat.
Leonard, ce băiat cuminte ești!
E atât de sănătos!
Ce băiat cuminte!
Vrei să terminăm cina?
Încă nu sunt pregătit pentru mâncare solidă.
- Dar aș bea ceva. - Desigur.
Bemelmans e aproape.
Sau nu. Ai mai fost la noul...
Da, știu. Îmi place Sting,
pentru că se simte educația în versurile lui.
- Cupa Pimm pentru doamna. - Mulțumesc.
Și un martini Sapphire cu măslină.
Mulțumesc.
Asta e băutura preferată a lui Frank.
A, da, am uitat. Scuze.
Ai uitat?
Ce ai uitat?
Am uitat? Da.
Ți-ai pierdut soțul recent
și politicos ar fi, în această situație,
să verific care era băutura preferată a decedatului,
pentru a nu evoca amintiri groaznice.
De ce presupui că erau groaznice?
Dureroase. Nu neapărat groaznice.
Ca toate amintirile legate de moarte și băutură.
Îmi place Cupa Pimm.
E exact genul de băutură pentru femei pentru care mă tachina Frank.
Când eram în Anguilla, am comandat un "orgasm cu țipete".
Și apoi... Frank s-a dus la ospătar,
l-a apucat de revere și i-a spus:
"Sunt singurul care-i oferă..."
Pentru Dumnezeu!
Scuze. Îmi aminteam de soțul decedat.
Nu e vorba de tine. Am văzut o persoană pe care o urăsc.
Ce drăguț! Nu-l pot uita pe Frankie.
- O persoană pe care o urăsc profund. - Vrei să mergem?
Nu, ar trebui să plece el.
Să mai... Spuneai că Frank avea și neajunsuri.
- Spuneam? - Da, e un lucru sănătos,
pentru că moartea nu trebuie romanțată.
Trebuie să-ți amintești defectele.
Mi le amintesc.
Bine. Hai să facem o listă.
Ce naiba faci?
Are scop terapeutic. Crede-mă. Sunt dentist.
- Hai, spune. - Bine.
Defectele sale. Numărul unu.
Lui Frank îi cam plăcea să controleze situația.
Așa am avut succes.
Cred că de aceea era un bun profesionist...
Să nu-ți ceri scuze pentru el. Dacă era nesuferit, spune-o.
Uneori era nesuferit.
În general, bănuiesc.
- Din cauza ta a zis-o. - "Nesuferit."
Asta nu se pune, Pincus.
Ce faci, Marjorie? Caști gura?
Taci! Lasă-i să vorbească. Ai ce învăța.
Are un fetiș cu pantofii.
E jenant, începe cu pantofii
continuă cu mănușile, pălăriile și ciorapii până la...
Corect. "Pervers."
Și era nepoliticos cu ospătarii. Urăsc chestia asta.
- Și eu. - Mă auzi?
Își fac doar datoria, nu-i așa?
Ce tip neplăcut.
Dar trăsăturile lui fizice?
Pariez că făcea exerciții,
pentru că era mic și sfrijit, nu-i așa?
Nu, dar se apucase
de yoga spre sfârșit.
- Sigur că da. - Dar petrecea mult timp la sală.
Da, începe să prindă formă.
Acum avem un pervers nesuferit și narcisist,
nepoliticos cu chelnerii.
E o listă bună.
Nu trebuie să ascult prostiile astea.
Infidel.
Da, cred că ajunge.
Nu știam că știi.
Am aflat abia în ziua decesului. Îți poți închipui?
N-am avut șansa de-ai spune: "Du-te naibii",
"vreau să divorțăm", ca orice om normal.
Îmi pare rău. Eu...
- Simți că e ceva... - Neterminat.
Sarah pleca des în delegații.
Și erau tot mai lungi.
Iar dintr-o delegație nu s-a mai întors deloc.
S-a măritat cu un tip din Portland.
Îmi pare rău.
Călătoriile distrug relațiile.
Da.
Am o ofertă nemaipomenită pentru a cartografia morminte
în Valea Regilor timp de șase luni.
Dar cred că voi refuza de data asta.
Pentru Richard.
Da.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Apropo, povestea ta nu e plictisitoare și obișnuită.
Avem o singură viață.
Numai una. N-o poți trăi pe-a altuia sau să crezi că-i mai importantă,
numai pentru că e mai dramatică.
Contează ceea ce se întâmplă.
Poate numai pentru noi, dar contează.
Noapte bună.
Ce e?
Ce e cu pesimismul ăsta? Doar merge bine.
Începi să-i câștigi atenția.
Va merge.
Tipul ăsta, Richard... Cred că Gwen îl iubește.
Știi că e avocat pentru drepturile omului.
Când apare diavolul,
crezi că are cornițe roșii și o furcă în mână?
Nu, lucrează pentru Amnesty International
și își va dona averea celor fără adăpost.
Dacă a făcut așa ceva, se mai numește "diavol"?
Știi ce vreau să spun.
Am lucruri mai importante de făcut.
N-am timp de pierdut cu tine.
Care e problema ta cu Richard, mai exact?
Ți-am spus!
Tipul o manipulează ca s-o lase lefteră.
Ce dovadă ai? Eu nu...
Pe ce te bazezi?
Am văzut niște chestii cu ochii mei.
- Ce ai văzut? - Suficient cât să știu.
Spune, ce-ai văzut?
Păi ar fi... El e...
Bine, spun. Au ieșit la un restaurant.
- Da. - Și iau masa.
- Da. - La nota de plată
clovnul ăsta spune că portofelul e în palton.
Și se duce să-l ia din palton.
- Convenabil, nu-i așa? - Bun.
Deci merge să-l aducă,
făcând mare caz de toată povestea asta,
iar ea zice: "Lasă, plătesc eu."
- Și? - Și el acceptă.
Nu e nimic anormal cu el.
Nu pricepi? Și-a dat arama pe față.
Da, bine.
E un individ simpatic și perfect.
Mai sunt și altele!
- I-a luat cinci mii de dolari. - Ce-a făcut?
Da, 5.000 de dolari.
Am văzut cu ochii mei cum ea a semnat cecul
și i l-a pus în mânuță. A fost...
Pentru caritate. Strângea fonduri, nu-i așa?
Sau poate scutura copacul, să vadă ce pică.
- Nu știu. - Da, sigur.
- Ce era, SIDA? - Nu.
Refugiați?
Orfani? Orfani. Bine.
- Pierzi esențialul. - Da.
- Zău așa. Tipul e avocat. - Da.
Avocat care luptă pentru drepturile celor asupriți. Să fim serioși!
Trebuie să fie ceva în neregulă cu el.
Există un motiv pentru care se petrec toate astea.
Altfel, eu ce mai caut aici?
Eu ies.
Poftim? Nu. Ce vrei să spui?
Adică nu mă mai amestec în viața lui Gwen.
Și n-o pot minți.
Ai dreptate cu privirea de pirat. Am simțit-o
și aproape că am mărturisit tot.
N-o poți lăsa pe mâna ticălosului.
- Îl iubește. - Ba nu-l iubește!
Nici măcar n-a râs cu tipul ăsta!
E un om bun.
Îl placi, cu toată alura lui de Maica Tereza?
Îl urăsc, bine?
Aș vrea să-l calc cu mașina lui electrică idioată.
Dar Gwen și-l dorește.
Și după tot ce a pățit cu tine,
merită puțină fericire.
Tu o iubești.
Așa e. Știam eu.
Inima ta ursuză de Grinch a început să bată
și acum vrei s-o duci în peșteră, s-o strivești cu o piatră.
Asta vrei.
- Eu renunț. - Nu poți renunța.
Îți voi face viața iadul pe pământ.
Deja este.
Așa! Ce băiat bun!
Leonard, deschide.
Hai, dragule, hai.
Leonard, nu fi ticălos.
La naiba. Hai.
Nu vrei să aștepți până e prea târziu, nu-i așa, dragule?
Așteaptă.
Leonard! E prea târziu.
Prea târziu.
Și Alex îmi spune:
"Mamă, știu că vin copiii din burta femeii,
"dar nu pricep cum ajung acolo!"
Vă vine să credeți? Și, desigur,
- nu știu ce să zic... - Pe spate.
...dar trebuie, pentru că tatăl său...
Fără discuții, nu când avem așa ceva în gură.
- Bine. - Mușcați jos.
Așa. Bine.
Lăsați-o acolo.
Nu-i mai bine așa? E mult mai bine.
Vă odihniți mandibula, eu urechile, și avem toți de câștigat.
Poți duce astea la laborator? E urgent.
Puntea doamnei Harriman aproape că s-a...
Credeam că nu mai am programări pe azi.
- Nu mai aveți. - Și ce-i cu...
Cu ce?
- Frank. - Cine?
Nu știu la cine vă referiți.
Tu ce... Cine? Eu niciodată...
Eu cred că acum spuneți lucruri fără sens.
Nu știu despre cine vorbești.
Îmi dai cheia de la baie, te rog? Mă cam...
- Nu, va fugi. - El e!
- Dentistule, nu mă călca pe bătături! - Mulțumesc.
Nu e în cabinet!
Trebuie să fie sus.
Bună ziua, doctore.
Mă bucur să te văd. Ești fercheș.
Am fost la baie.
Am venit pe altă parte, am înconjurat...
Am terminat mai devreme, așa că nu m-am grăbit.
Poți sta și tu mai mult data viitoare, dacă te...
Bun.
S-a prins.
Trebuie să fie...
Bine.
Mai primiți pe cineva fără programare?
Pare să aibă dureri mari.
Viața e o durere.
Asta înseamnă că-l luați?
Deci avem o urgență. Eu sunt doctorul Pincus.
- Da, ne-am cunoscut. - Bună.
- Mulțumesc că m-ai primit. - Da.
Care e problema?
Nu știu. Cred că s-a spart o plombă.
Ce prostie!
Capul pe spate.
Să vedem ce e. Capul pe spate.
Da, iată.
Ai mușcătură de eschimos.
Ai ronțăit piele de focă?
Da, mai scrâșnesc din dinți
când sunt stresat și...
Nu știu. Seara de ieri a fost dificilă.
- Am ajuns acasă și Gwen era... - Cum?
- Gwen era... - Nu, nu contează.
Nu, voiai să spui ceva despre...
Păi ea tocmai a...
- Mai bine o lăsăm baltă. - Nu, nu pot.
- Doar că... - Nu e nimic.
- N-am putea să... - E important,
altfel n-ai fi adus vorba. Știi tu...
- E ceva personal. - Știu asta,
dar voiam doar să...
Mai bine nu discutăm.
- Mai bine... - "Termină ce-ai început" e deviza mea.
- Sunt un bun ascultător, te rog. - Mai bine nu.
- N-am putea să... - Aștepți un minut?
- Mă doare. - Te rog.
Doctor Prashar?
Jahangir? Ăsta e prenumele lui.
Provii dintr-o țară înfricoșătoare, nu-i așa?
Scuzați.
- Sunt din India. - Da.
Deci nu ești creștin, ca noi.
Nu, sunt hindus.
Cum obții informații de la un tip ostil?
Ca hindus,
îl întreb politicos.
Da, dar vreau să știu tehnica.
- Doctore, am un pacient. - Da, bine.
Unde rămăseserăm?
Îmi spuneai despre Gwen. Era ceva...
- Nu, nu-ți spuneam. Era dintele. - Dintele.
Bine, să procedăm ca profesioniștii.
Numai muncă fără distracție nu se poate.
Deschide.
- Doare. - Serios? Te cred.
Doare aproape întotdeauna în situația asta.
Știi care e cel mai rău lucru în lumea dinților?
- Zahărul? - Secretele.
Dacă-mi spui ce e, te vei simți mai bine.
După cum spuneam, e confidențial.
Aș dori să rămânem la relații profesionale.
Desigur.
Jucăm după cum dorești.
De fapt...
Nu e novocaină.
Nu, e doar puțin protoxid de azot.
De azot? Nu știam că mai folosiți.
- Există efecte secundare? - Câteva.
Unii râd, alții adorm.
Dar toți vorbesc.
Frankie! E ciudat să te întâlnesc aici.
Te-ai răzgândit sau trebuie să-ți mai trimit?
Am doi care recreează Războiul Civil și vorbesc într-una.
- Au folosit muniție de război. - N-ai aflat vestea.
S-a rezolvat. Richard nu mai există.
- Poftim? - I-a făcut vânt aseară.
- De unde știi? - El mi-a spus. Căsătoria a picat.
A ieșit de tot din peisaj?
El vrea să rămână prieteni, dar ea a terminat cu el.
Ea a zis că nu știe exact ce simte
și nu vrea să-l țină încurcat...
De ce ți-ar spune asta Richard?
Pentru că i-am administrat 700 ml de protoxid de azot.
- E mult? - Nu. E mortal doar peste 750.
Sună ca o gâlceavă înainte de căsătorie.
- Cuplurile noi, în etapa asta... - Nici vorbă.
- E normal să înceapă să... - Nu.
- ...se certe... - A acceptat plecarea în Egipt.
Pleacă pentru șase luni.
Deci e adevărat. Pleacă joi, după deschiderea expoziției.
- Sunt vești minunate. - Da.
Cred că ar trebui să sărbătorim.
- Nu pot. - Nici eu.
- Stai! Ce e în pungă? - Nimic.
E de la un magazin de bijuterii?
- E pentru Gwen? - Nu contează.
Cum rămâne cu "Nu mă amestec"?
Nu mai am în ce să mă amestec, nu-i așa?
Relația s-a rupt! Nu-l mai iubește.
Și crezi că te va iubi pe tine?
Un biet dentist în halat? Scuze.
Ai spus că mă lași în pace dacă anulez căsătoria!
Am rezolvat! Lasă-mă în pace!
Măcar lasă-mă să te ajut să alegi un cadou!
Ai idee câte bijuterii "Te rog să mă ierți"
- i-am luat? - Mă descurc și singur.
Îi place aurul peruvian,
- dar te cam grăbești! - Frank! Ascultă-mă!
După cum știm, timpul petrecut împreună a fost neplăcut.
Ascultă ce-ți spun. Chiar dacă ești vulgar,
bădăran, dezagreabil, necioplit, needucat, prost, cel puțin...
- Ai de gând să termini? - Am terminat.
- Bine. - Ideea e că...
am terminat ce aveai de terminat. Și cine știe?
Într-o zi, sper că nu prea curând, poate ne reîntâlnim.
- Până atunci, la revedere. - Da, dar...
De ce mai sunt aici?
Macaraua a scăpat două tone de oțel peste noi.
Cred că v-a durut.
A fost o scurgere hidraulică. Voința Domnului!
De ce face așa ceva?
Dar macaragiul crede că e vina lui.
Să facă terapie!
Nicio grijă, e un fleac.
Un lanț de chei.
Aveam nevoie!
- Îmi place! - Ce bine!
Nu pot crede că ți-ai amintit. Este...
Ești un om practic și ciudat.
Aveam de ales între asta și un set de chei tubulare.
Sper că n-ai cheltuit prea mult.
140 de dolari. Bonul e în cutie.
În astfel de situații nu se spune.
Nu, am zis pentru că nu e mare lucru.
Doar nu e aur peruvian sau altceva.
Motivul pentru care am spus este că era o pereche de cercei
din aur peruvian
și m-am gândit: "Lui Gwen i-ar plăcea,
"dar îmi pare rău, îmi depășește bugetul."
Deci...
Poftim? Nu-mi mai arunca privirea de pirat.
Ți-am luat doar un cadou, nimic ostentativ sau strident.
Un gest simplu prin care să știi că m-am gândit la tine
și cred că trebuie să-l accepți
în spiritul prieteniei cu care ți-a fost oferit.
"Privire de pirat"? De unde puteai ști așa ceva?
- Nu știu. - Ba știi.
- E o expresie comună. - Nu.
De unde știi toate astea?
- Privire de pirat? Aur peruvian? - Toți știu de aurul peruvian.
Și în seara aceea, băutura preferată a lui Frank?
Hai, calmează-te.
- Nu-mi spune mie să mă calmez. - Urăști asta.
De unde știi ce urăsc?
Am ghicit. Putem s-o luăm de la capăt?
De ce nu-i spui? Hai, spune tot.
Pleacă în câteva zile.
Trebuie să-i spui adevărul, n-ai de ales.
Ai 10 secunde să vorbești, amice,
după care am șters-o.
De unde știi toate astea despre viața mea alături de Frank?
- Va suna aiurea. - Încearcă.
Încearcă.
Acum câteva săptămâni m-am internat pentru o operație banală,
dar au existat complicații. Și am murit. Doar câteva minute...
E adevărat! Pot dovedi! E aici, acum, cu noi.
Știi ceva? Oprește-te. E o cruzime din partea ta.
Cum altfel aș ști toate astea?
Probabil l-ai cunoscut pe Frank.
Poate că erai stomatologul lui.
Atunci întreabă-mă altceva. Ceva ce n-aș putea ști.
- Cum te mai suporți? - Te rog.
O întrebare, și dacă greșesc, nu mă mai vezi niciodată.
Frank avea un coșmar recurent.
Se trezea cu lacrimi în ochi și eram singura care știam.
Despre ce era vorba?
Înec.
Visam că săream în apă și mă scufundam,
dar când mă întorceam să ies la suprafață
nu puteam, indiferent cât mă zbăteam.
Înec. A sărit în apă
și indiferent cât se zbătea să iasă, nu reușea.
Asta e, nu-i așa?
Nici pe departe.
Nu!
Mai știi când te-am întâlnit prima oară?
Și cele 10-12 ocazii după aceea când mi-am zis: "Ce netrebnic."
Dar trebuia să te cunosc puțin, just?
Și m-am convins că există ceva uman în tine.
"Poate e puțin excentric,
"mai trebuie lucrat pe latura asta."
Dar ca să folosești detalii intime despre soțul decedat
pentru a te apropia de mine, sau pentru cine știe ce motiv,
e de neiertat.
Ești bolnav.
- Te iubesc. - Să nu mă suni!
Ai mințit. De ce?
Pentru că ești un ticălos fără inimă
care nu dă doi bani pe nimeni.
Are deja unul.
Ne mai vedem, dentistule.
- Ce e? - E vorba de fiica mea.
Da, mi-ai mai spus.
Nu vrea să vorbească cu sora ei, unica soră.
E foarte supărată pentru lănțișorul pe care l-am lăsat,
dar am băgat o scrisoare pe sub ușa ei cu o zi înainte de a muri.
Acolo e totul explicat.
Dar exista un covor la intrare.
N-am știut că scrisoarea a ajuns sub covor.
N-a mai primit-o.
Ești plictisitoare, știai?
Băiețelul meu are un animal de pluș, o veveriță.
Era preferata lui. O lua peste tot.
Nu putea adormi fără ea. Dar a pierdut-o în ziua în care am murit.
Ei nu știu că e sub scaunul mașinii.
E chiar acolo, dar n-o pot vedea.
Acum plânge după jucărie seara, la culcare,
deoarece, pentru el, jucăria mă reprezintă pe mine.
Nu te pot ajuta.
Adică nu ne vei ajuta.
Ăsta-i adevărul, așa-i?
Să vă mai spun eu ce este adevărat, bine?
Ne naștem singuri și murim singuri.
Și s-ar părea că suntem singuri.
E adevărat, nu-i așa?
- Idiotule! - Scuze!
Incredibil! Hai.
- Bună. - Ce zi!
Da, se pare că a sosit deja iarna.
- Grindină. - Poftim?
Nici măcar nu are decența de a ninge.
Există precipitație mai stupidă decât grindina?
- Nu, presupun că e cea mai stupidă. - Jahangir?
- Da. - Noi suntem prieteni.
- Păi... - Asociați.
- Da. - Avem lucruri în comun.
- Da. - Împărtășim diferite lucruri și...
Aparatul de radiografii panoramice, de exemplu.
- Da. - Suntem apropiați.
- N-aș spune asta. - Nu chiar apropiați, dar...
Nu despre asta e vorba, nu-i așa?
Ascultă.
Am întâlnit o femeie.
Genul de femeie care
te face să vrei să te întorci în timp, înainte de a o cunoaște.
Deși viața era un iad atunci, acum iadul e și mai mare.
Să știi că e acolo și că n-o poți avea.
Vreau să spun,
poți să-mi prescrii Percocet?
Poftim?
Nu pot să-mi prescriu singur.
Legal. Vreau să dorm și să cred că ea n-a existat.
Sau Darvon.
Sau Vicodin.
30 de bucăți sau 60, dacă vrei
să nu te mai deranjez. Și nu te mai bat la cap.
Nici măcar nu-ți cer morfină.
Vino cum mine.
- Ce faci? - Stai jos.
- Nu. - Stai jos.
- De ce? - Stai jos.
- Lasă, nu contează. - E important. Uite.
ȚINE-TE BINE!!!
- Minunat. - Și celălalt.
"Merită trăită doar viața trăită pentru alții." - Albert Einstein
Da. Ca sloganuri pe bandă rulantă, sunt reușite.
La un moment dat din viața ta va trebui să te oprești
și să-ți pui întrebarea supremă.
"Cu chestia asta,
de a fi un ticălos nesuferit,
unde ajung?"
Ai spus ceva despre o scrisoare.
Ar trebui să încerci.
Mamă! Uite ce am găsit!
Poftim? Unde-i ai găsit-o? De unde a apărut?
I-a căzut din rucsac.
Mulțumesc.
Doctor Pincus?
Bună. Scuze, n-am...
Mulțumesc foarte mult!
Nu mi-am dat seama.
Mulțumesc.
Multe descoperiri despre viața și moartea regelui Pepi.
Mulțumesc foarte mult.
Gwen!
Ce cauți aici?
Trebuie să discutăm. Mi-am dat seama.
Lasă-mă în pace.
E lipsit de sens. Tot ce auzim despre fantome
e complet greșit.
Povești cu fantome. Ai putea să te abții în seara asta?
Uită-te la Pepi. L-au îngropat cu tot ce nu-i trebuie.
Animale de casă, bani.
I-au pus și penisul într-un vas mare. De ce au făcut-o?
Doar ai văzut penisul. N-ar fi încăput într-un vas mic.
Nu de ce l-au pus într-un vas mare...
De ce l-au pus într-un vas? De ce?
Poftim?
De ce s-ar fi ostenit atât pentru o persoană dispărută?
Pentru că-l iubeau
și doreau să se asigure că va fi bine.
Știind că e bine...
- Se pot despărți. - Ai fost minunată.
Mulțumesc, drăguț din partea ta. Apreciez asta.
Exact. Se pot despărți de el.
Frank te bântuie, Gwen. Lasă-l să plece.
Dacă mă bântuie, n-ar trebui să mă lase el?
Nu poate. Nu e vina lui. E a ta.
Toată povestea asta cu fantome care au probleme nerezolvate,
noi suntem cei cu probleme nerezolvate.
Lasă-l pe Frank să se ducă.
Lasă perversul să putrezească în pace.
Te rog să nu mă mai urmărești.
- A fost minunat! Mulțumesc mult. - Mă bucur să vă văd.
A ieșit pe dos.
Nu-mi pasă de unde știai atâtea despre Frank.
- Nu-mi pasă. - Ți-am zis, încerc...
Poate ați fost amici.
- Ce zici de asta? - Nu...
Erați amici când era viu,
mergeați la băut, în cluburi de striptease,
- discutați despre fete... - Doamne.
...și râdeați de soții.
- Îți jur. - Ce era greșit la mine?
De ce nu m-a iubit?
Te-am iubit. Încă te mai iubesc.
Te-a iubit.
Și de ce n-a fost suficient?
Acum n-ai nimic de spus, nu-i așa?
- Poftim? - Inutil.
Ce crezi că voi face, mă voi schimba?
- Păi... - În toată viața ta,
ai cunoscut pe cineva care să se schimbe vreodată?
De ce nu faci un efort de câteva secunde?
Sunt ceea ce sunt.
Acum vorbești cu el?
- Asta vrei să cred? - Ce vrei să-i spui?
- Ce vrei să-i zici? - Vreau un răspuns.
Vreau să știu de ce n-am fost suficientă.
Nu de tine era vorba.
Nu știu de ce m-am purtat prostește.
Și nu știe de ce s-a purtat prostește.
Și nu devii mai isteț dacă mori.
Nu devii mai isteț după moarte.
Dar văd cât de mult te-am rănit.
Dar vede cât de mult te-a rănit. Și...
Îmi pare foarte rău, dragă.
- Ce? Ce a zis? - A zis că-i pare rău.
Asta e tot?
Îi pare rău?
Contează felul în care a spus-o, era...
Îi pare rău.
- Sincer. - Da, sincer.
Bună încercare. Trebuie să împachetez.
Ar fi trebuit să-l auzi! Nu reușesc să redau corect!
Gwen! Așteaptă!
De ce-aș sta de vorbă cu tine?
Nici măcar visul nu l-ai știut!
Pentru că a povestit alt vis ca să mă fac de râs.
M-a făcut să par mincinos.
Și care-i visul bun?
Păi, acum nu-i aici.
- Nu-l pot întreba. - Ce convenabil!
Nu e convenabil. Dimpotrivă.
Nu sunt un mincinos, bine?
Sunt o mulțime de lucruri. Sunt distant, egoist, egocentric.
Nu sunt mincinos și nu te mint.
Gwen, în ultimele zile, de când am murit,
am trăit alături de tine mai mult decât am trăit înainte de a muri,
pe când eram viu, prima dată. Înțelegi ce spun?
Nu.
Corect. M-am născut și apoi...
Chemați o ambulanță!
Căutați ajutoare!
Să facă cineva ceva!
Doamne!
Acum chiar că e păcat.
Făceai progrese cu ea.
- Ce s-a întâmplat? - Te-ai curățat, amice.
Transporturile au lovit din nou.
Șoferii ăștia sunt periculoși.
Nu! Nu sunt mort!
Ba, mă tem că ești.
Îmi pare rău, băiete.
Vino-ncoace. Ești un tip de treabă.
- E bine. - Tocmai când începusem!
Totul, tot timpul scurs până acum a fost o mare pierdere!
Doar o încălzire!
Da.
- Asta e partea cea mai cumplită. - Cineva să...
- S-o privești plângând. - Faceți ceva!
Să știi că are nevoie de cineva alături și că nu poți fi tu.
A sunat cineva la Urgențe?
- Stai puțin. - Nu se poate.
Sunați-i!
- Stai puțin. - Loc! Faceți-mi loc!
Face resuscitarea. Desigur! Știe s-o facă.
Faceți-i loc, are nevoie de loc.
Probabil îți va deschide pieptul
și-ți va masa inima cu mâinile goale.
Doamne! Fie-ți milă de el!
Nu-l mai suport pe tip.
Serios, nu mai pot.
Hai!
Pincus, trebuie să-ți spun ceva.
S-ar putea să-ți folosească dacă te întorci la viață.
Mă ajuți? De ce?
Lacrimile ei...
sunt pentru tine acum.
Ascultă.
Cred că trebuie să plec.
Doctore Pincus, mă bucur să vă revăd.
Ce s-a întâmplat?
Ați trecut strada pe roșu.
Mă tem că nu iese de-un proces.
Gwen.
Era o femeie aici?
Posibil, dar nefiind rudă,
paza a escortat-o afară.
Bună treabă.
- Te-ai mai închis la culoare. - Da, așa e.
Îți stă bine. Îți scoate ochii în evidență.
Bine v-ați întors, doctore Pincus!
Bine, domnule Goldman, șase luni.
Rețineți, îi curățați numai pe cei pe care-i păstrați.
Bună.
Nu știam că te-ai întors.
- Bună. - Bună.
Credeam că ești în Egipt.
Doream să mai rămân pe-aici. Ești bine?
Da. Date fiind circumstanțele.
Am încercat să te vizitez la spital, dar nu m-au...
Da, sunt foarte stricți
la Asociația instituțiilor medicale ale ticăloșilor.
Ești bine?
Un molar calcă prost.
Ia loc. Mă întrebam dacă ai mai fost la control.
Nu. De fapt, m-am programat la doctorul Prashar.
- Da, desigur. El e... - Păi nu știam...
E un om simpatic.
Și e un dentist mai bun ca mine, dar să nu-i spui c-am zis-o eu.
Oricum, mă bucur să văd că arăți bine.
Și tu la fel.
Are opt ani.
- Scuze? Poftim? - Frank.
În visul său. Cel adevărat.
Și merge cu tatăl său prin pădure.
Îl ține de mână, dar brusc tatăl său nu mai e acolo.
Încearcă să se întoarcă,
dar ajunge de unde a plecat,
ăsta e coșmarul.
Se pierde și nu găsește drumul către casă.
Asta e.
Îl mai vezi?
Și-a găsit drumul către casă.
E bine.
Mă doare când zâmbesc.
Rezolv eu.
Subtitrarea: DVD Retail
Revizuire: muLineZu