1897 HYRDES ETT RYSKT FARTYG FÖR TRANSPORT
AV EN PRIVAT LAST SOM BESTOD AV 50 TRÄLÅDOR.
FRÅN RUMÄNIEN TILL ENGLAND.
VID ANKOMSTEN VAR FARTYGET ÖVERGIVET.
FARTYGETS NAMN VAR DEMETER. HÄR ÄR BERÄTTELSEN OM FARTYGETS RESA.
BASERAT PÅ KAPTENENS LOGGBOK FRÅN ROMANEN DRACULA.
Konstapeln, ett fartyg har strandat på grund av stormen.
Herregud.
Kom igen!
Whitby, England 6 augusti 1897
Fletcher?
Jag gick ombord, sir,
- för att se om det fanns överlevande. - Och?
Vad är det?
Kaptenens loggbok.
Denna logg är ett register och en varning.
Om han hittar dig,
må Gud hjälpa dig.
Han övergav Demeter.
Vi försökte stoppa honom.
Om det inte funger,
må Gud förbarma sig över era själar.
Jag kan inte gå tillbaka dit, sir.
Kom igen.
FYRA VECKOR TIDIGARE
Mr! Sitt ner! Din tur!
6 juli. Vi stannar i Varna, Bulgarien.
Gå inte för långt, Toby. Vi stannar inte länge.
Okej, morfar. Jag lovar.
Vi saknade några besättningsmedlemmar.
Kapten.
Jag har frågat mr Wojchek för att åtgärda detta innan vi tar emot lasten.
Demeter letar efter sjömän så långt som till England.
Jag lägger mig.
Hör upp, mina herrar.
Demeter behöver tre lämpliga seglare.
På väg mot London. Vi betalar i guld.
Jag kan.
Jag är stark som en oxe.
Vem är du?
Clemens.
Du är klädd som en utbildad man. Var pluggade du?
Vid universitetet i Cambridge.
Jag har en stadig hand med nålen
och förnödenheter om du behöver en läkare.
Det var ett tag sedan, men jag vet hur man arbetar på ett fartyg.
Att läsa om fartyg är inte som att segla.
Vad lärde sig sjömannen av en bok?
Vem hjälpte honom när han gick vilse till sjöss?
Astronomi, för att bara nämna en sak.
Du kan tappa en karta och en kompass.
Du kan inte förlora stjärnorna, inte sant?.
Aldrig sett en engelsman ha så bråttom att återvända till England.
Han går så fort vi kommer.
Vi behöver en stark besättning. Inte passagerare.
Mig?
Dig.
Nej, inte dig.
Vi behöver dina mäns hjälp med lasten.
Vad säger han?
– Han säger att de inte kan stanna. – Helvete heller att de kan.
Vi behöver dem innan vi går miste om tidvattnet.
De måste avgå före solnedgången.
Det är absurt.
Tyst, alla!
Till dina män.
Vi avgår nu.
Lycka till.
Må ni se slutet på er resa.
Män!
Det är mer än kostnaden för att ta hit lasten.
Vad sa han på slutet? Ha en bra resa eller så blir vi av med dig?
"Lycka till."
Kom igen, dra!
Dra!
Kom igen, dra!
Dra!
Kom igen, dra!
Dra!
Kom igen! Dra!
Släpp taget! Släpp taget!
- Toby! - Är du okej, grabben?
Toby?
Mr Wojchek, stoppa den där mannen.
Du nämnde aldrig drakar.
Jag känner till den här symbolen.
Det är ett dåligt tecken.
Du kunde ha dödat pojken. Jag bryr mig inte om drakar.
Behåll ditt guld, Djävulens orm.
Må Gud hjälpa er.
Må han rädda skeppet.
Rädda besättningen.
Är du oskadd?
Är du skadad?
- Tack, mr Clemens. - Javisst.
Vi avgår från hamnen om en timme.
Om det visar sig att du ljuger, kastar jag dig överbord, astronom.
Tack så mycket sir.
Larsen, få igång detta illaluktande gänget kackerlackor.
Ni hörde mr Wojchek.
Olgaren, sätt lådorna på plats.
Kom igen.
Duktig vovve!
Då seglar vi! Förbered seglen.
Dra i förtöjningslinorna.
Skynda er!
Dra!
Ge mig en kurs.
Hon rör sig som en fet gris med all den vikten.
Ser du balken där uppe?
Det var där de hängde piraterna och myteristerna.
Har du någonsin sett en död person?
- Jag har. - Verkligen?
Jag ska visa dig skeppet.
Kaptenshytten är den stora dörren där.
Det finns många sjökort och ritningar därinne.
Han gillar inte att jag springer runt.
Det är Huckleberry.
Men vi kallar honom Huck.
Hej, Huck.
Här är lasten.
Allt går till London.
Knacka på relingen om det är något problem
för vaktbyte eller om himlen mörknar.
Man hör det från kojplatserna till kaptenshytten.
Jag svär.
Jag har hört det.
Ja, jag tror dig.
Här äter vi.
Det var en gång en timmerbåt.
Idag är alla önskemål ångbåtar.
– Kaptenen gillar inte metallfartyg. – Det är problemet med framsteg.
Han bryr sig inte om nöjen, varken våra eller kaptenens.
Demeter är ett fint fartyg. Otvivelaktigt.
Det här är min besättning, mr Clemens.
Ju snabbare vi äter dem, desto mindre skit måste jag städa upp.
Huck. Du känner till reglerna.
Här är pentryt.
Josef.
Det här är Clemens.
Han är en läkare.
En riktig.
Vi äter vid sextiden.
Varken före eller efter.
Håll dig utanför pentryt.
Jag tjänar ingen som missbrukar Herrens namn.
- Han menar det. - Allt.
Vet du vem Sankt-Nicolas är?
Sjömännens skyddshelgon.
Så du är ingen hedning.
Tacka Herren för de små sakerna.
Toby, visa honom hans hytt.
Och få ut den hunden från mitt kök.
Huck!
Den 6 juli fick vi färdigt lasten ombord.
Turkisk bomull.
Tio tunnor fotogen
och privata lådor adresserade till London
med nio personer.
En besättning på fem sjömän
en fartygsläkare
två meniga, kocken och jag, kaptenen.
Lätt vind.
En glad besättning.
De kallar mig hängmannen Johnny...
Allt är väl, kapten.
Vi avancerar i 12 knop mot nordost.
Rodret skramlar lite, men det blir bättre.
Tolv knop?
Vi kommer till London före den 6 augusti.
Ja. Det är bättre att vi gör det för besättningens skull.
De ser redan fram emot att få använda sin bonuslön.
♪ Den heliga familjen ♪
♪ Så häng, pojkar, häng ♪
♪ De säger jag hängde min moder... ♪
Jag har bestämt mig för att det här blir min sista resa, mr Wojciech.
Jag vill köpa en liten stuga på Irland.
Toby vill njuta av naturen.
Och jag lovade min dotter att jag inte skulle låta havsluften skada hans hjärna.
Jag kommer att hålla det löftet.
Jag ska göra dig till min efterträdare
som kapten på Demeter så fort vi anländer till London.
- Sir, jag... - Du är en bra sjöman.
Det här skeppet kunde inte ha en bättre kapten.
Åttahundra pund, åtta personer, minus kaptenens och styrmannens andel
det ger ungefär -
- sjuttiofem vardera. - Sjuttiofem?
Jag ska raka mig ordentligt och köpa mig en ny fin väst.
Engelska kvinnor älskar en snygg väst.
Nästan lika mycket som de älskar mig.
Om du döljer ditt ansikte med västen, så kanske.
Du är rolig.
Vad ska du göra med dina pengar?
"Den generösa själen ska belönas,"
"- och den som vattnar skall själv vattnas."
Herren bryr sig inte om jag vattnar mig.
Sjuttiofem!
Vet du vad jag vill göra?
Samma som alltid, Petrofsky.
Hitta närmaste bordell och tillbringa en månad med att sova i den med...
Herr Abrams. Snälla du.
Jag ber om ursäkt, kapten. Jag glömde pojken.
Jag är snart nio år gammal. Jag vet vad en bordell är.
Gör du?
Ja.
De betalar kvinnor för att ta av sig trosorna.
- Vad? - Jaja.
- Är det inte? - Tillräckligt nära.
Tillräckligt nära.
Och du, mr Clemens?
Sir?
Kunden kommer att betala en betydande bonus
för att lasten kommer i tid till London.
Som besättningsmedlem kommer du att ha en besättningsandel.
Vad vill du köpa?
Kanske en ny underkjol?
Tyvärr går allt jag vill ha i livet inte att köpa.
Och vad är det?
Att förstå denna värld.
Ju mer jag ser, desto mindre vettigt är det.
Världen är sällan vettig, mr Clemens.
Det är inte meningen att den ska förstås
men den måste upplevas och accepteras.
Kanske.
Jag måste gå till botten med saker och ting.
Och förstå varför världen har så mycket godhet i sig, och ändå...
Är det inte det vi alla vill?
Innerst inne.
Han har rätt.
Då tar jag hans andel.
- Vad är det? - Toby?
Titta på boskapen.
Toby?
Vad är det med dem?
Det beror nog på vädret.
De känner en storm närma sig.
Toby.
Ge mig en hjälpande hand.
Det borde lugna dem.
Vad var det, mr Clemens?
Hämta kaptenen.
Säg att något föll i lastrummet.
Stanna hos mig.
Kom igen.
- Vad i helvete händer? – Hon var på nedre däck.
- En fripassagerare. - En passagerare som kommer dö
om hon inte får medicinsk behandling.
Ska du hjälpa henne?
- Vi vet inte vilken typ av sjukdom... - Kapten.
Vad behöver du?
Kroppen är infekterad. Jag måste göra en transfusion.
- Vad säger du? - En blodtransfusion.
Hon behöver blod för att bekämpa infektionen.
Du skämtar.
Antingen hjälper du mig, eller så hindrar du mig och måste gå.
Gör lite nytta, tack.
Hon kommer att överleva natten, men jag måste fortsätta transfusionerna...
för att ta bort det infekterade blodet.
Vi gjorde allt vi kunde.
Kanske kommer hon att vakna i tid för att se oss kasta henne i vågorna.
Vi låter Poseidon ta hand om den fripassageraren. Som alltid.
Jag räddade inte hennes liv så att du kan döda henne.
- Låt oss gå av vid nästa hamn. - USA?
Jag ser nu var din lojalitet ligger, mr Clemens.
Om vi slutar förlorar vi bonuslönen.
Och jag kommer inte att ge upp bonuslönen för dig eller din sjuka hora.
Herr Wojchek, sänk rösten. Vårda ditt språk.
Jag önskar att min sista resa inte fördärvades av en kvinnas död.
Fripassagerare eller inte.
Snickeriet blir hennes sovrum.
Tack.
Och du ensam kommer att dela dina ransoner med din patient, mr Clemens.
Toby.
Kan du hålla ett öga på henne åt mig?
Om någon kommer, hämta mig eller kaptenen. Förstått?
Okej. Kom igen.
Duktig pojke.
Du får många vänner här, eller hur?
En kvinna på båten.
Ett dåligt tecken. Det ger olycka.
– Besättningen kommer inte att vara nöjda. – De behöver väl inte vara glada?
Det här fartyget ska precis till London.
Jag försöker hjälpa dig.
Håll ut, hon kanske hinner till London, men det slutar med att du simmar.
Knacka om du behöver hjälp.
Gör ett ljud.
- Förstått? - Ja.
Öar och klippor överallt!
Är vi i Egeiska havet?
Det är Medelhavet i gryningen.
Vi kommer i tid, eller hur?
Grekland bör ligga på styrbords sida.
Mr Olgaren?
Mr. Olgaren?
Olgaren?
Du gode gud!
Såg du det?
- Såg du någon? – Det finns ingen annan än vi här uppe.
Det finns något där ute.
Någon.
Vad...
Herregud! Huck!
Alla boskap?
Någon man med information om detta avskyvärda brott
behöver ge sig till känna nu, eller hamna i bojor senare.
- Flickan... - Inte i hennes tillstånd.
Det kan mr Wojchek vittna om. Även om han helst inte.
Ja.
Han har rätt.
Hon behövde inte. Vi vet alla det.
Olyckan. En kvinna ombord.
Det ger stormar. Djuren går amok.
Hunden slets i bitar.
Kanske var han sjuk och blev attackerad av ett stort djur när han attackerade det.
Tror du att Huck gjorde det?
Slets djuren i bitar?
Nej. Han är en bra hund.
Du hörde det själv.
Rabies.
Olyckligt.
Vi fortsätter som vanligt.
Om det är en epidemi måste vi stanna i hamnen.
- Nej. - Vår bonus.
Vad menar du? Vi förlorar vår bonus.
Vi kan inte sluta.
Mr Clemens.
En sjukdom av det här slaget, kan en människa bli smittad?
Nej.
Rabies överförs bara till en människa genom ett bett.
Ta bort köttet.
Omedelbart.
Vi måste be Fader vårr om kål och potatis resten av resan.
Är ni alla dumma?
Det var inte rabies som öppnade burarna.
Det finns bara två personer på det här fartyget som jag aldrig har seglat med.
Cynikern i snickeriet.
Och denna svarte vilde som utger sig för att vara läkare.
Kan du upprepa det?
Ingen människa har gjort detta.
Ondskan är ombord.
En mäktig ondska.
Anna.
Det stinker!
Toby!
Toby?
Hallå!
Huck var en bra hund.
Jag är ledsen.
Det var inte bara Huckleberry.
Jag lovade kaptenen.
Det var mitt jobb att ta hand om dem.
Djuren, menar jag.
Jag lovade kaptenen.
Toby.
Ibland går det fel, oavsett vilka löften som ges.
Okej?
Det finns saker i den här världen som vi inte kan kontrollera
men vi gör vårt bästa.
Ja. Tack, mr Clemens.
Iväg med dig.
Himlen är arg.
Himlen känner ingenting, min vän.
Det är nederbörd
och enkelt atmosfärstryck.
Jag såg något igår kväll.
Det finns något onaturligt ombord.
Jag är inte vidskeplig, mr Olgaren.
Jag tror på vetenskap
och naturen. Och Sankt-Nicolas för att Josef inte ville mata mig.
Behåll din vetenskap. Jag såg ditt ansikte i mörkret igår.
Dina ögon.
Du såg honom
som jag.
16 juli.
Häftig storm i tre dagar, och alla är upptagna med seglen.
Läkaren fortsätter att ge transfusioner till vår fripassagerare
men hennes tillstånd förblir oförändrat.
Våra matreserver minskar.
Männen var missnöjda.
Och nu har vi passerat Cape Matapan
och det är mer än två veckors resa kvar.
Hon heter Anna.
Sa hon det till dig?
Vaknade hon?
Mr Olgaren lärde mig rumänska. Ibland pratar hon lite engelska.
Hon sa inte så mycket, men...
Jag tror inte att hon har bra drömmar.
Hon upprepar ett ord om och om igen.
Äta.
Sover du inte?
Du märkte det också.
Råttorna...
Allt är lugnt. I skafferiet är alla borta.
Borta? Vad menar du?
De är borta.
Det finns alltid ett dussin eller så.
De skriker, de krafsar.
Om Huck fick rabies jagade han kanske bort dem.
Du kan bränna det här skeppet ner till kölen, herr Clemens,
och råttor skulle bygga bon i askan.
Något skrämde bort dem.
Ett skepp utan råttor,
något sådant strider mot naturen.
Abrams?
De gör narr av oss.
Idioter som skojar.
Abrams?
Var fan kom du ifrån?
Petrofsky?
Fanns kniven här?
Och rodret var fäst?
Petrofsky måste ha druckit.
Han halkade och föll överbord.
Strax efter han blodade ner däcket?
Vad gjorde du mitt i natten?
Du hade hans kniv i din hand.
Självklart. Jag dödade honom.
Och jag lyckades undvika att bli insmetad i blod
sen ringde jag på klockan för att anmäla mig själv.
Det är lysande, mr Wojchek. Fallet är löst.
Kapten.
Jag undersökte hundens kropp.
Han dödades inte i skafferiet som de andra djuren.
Han hade bitmärken på halsen, som alla djuren.
Vad föreslår du, mr Clemens?
Jag vet inte, men deras artärer slets upp
Han är här.
Han är här!
Vi måste lämna skeppet. Omedelbart!
Oss alla. Vi måste överge skeppet!
Mr Clemens, kontrollera henne.
- Han vill döda oss! - Anna!
- Snälla lugna dig. - Lämna skeppet!
Kaptenen kommer att läsa högt ur Bibeln och vi fortsätter.
Det finns inte tillräckligt med alkohol ombord för att Petrofsky ska bli så full...
- Låt oss lyssna på flickan. - Jag vägrar diskutera någonting.
Endast fartygets skick
och vädret.
Förstått, mr Abrams?
Börja jobba.
18 juli.
Männen berättade på morgonen
att en besättningsmedlem, Petrofsky, saknades.
Männen sökte igenom hela fartyget.
Efter att Olgaren hävdade
att ha sett något konstigt några nätter innan.
Dessa transfusioner bör kontrollera infektionen.
Vad försökte du säga?
Han är här.
På skeppet.
Redan från början.
Vem då?
Okej.
Jag kan inte hjälpa om du inte berättar
vad som hände. Varför hittades du på nedre däck?
I min by pratar vi om en ondska
som bor i bergen.
I ett slott äldre än oss alla.
En ondska?
Han låtsas vara människa för att dölja sin sanna natur.
På natten livnär sig den på de oskyldigas blod.
Jag har levt i skuggan av detta slott i hela mitt liv.
Jag visste att de äldste hade gjort förhandlingar
för vårt folks säkerhet.
- Du offrades till den här mannen. - Han är ingen man.
Ett djur?
Nej, det är inget själlöst djur heller. Gör inte det misstaget.
Vi kallar honom Dracula.
Och du tror att han tog dig ombord?
Varför?
Han tog mig hit för näring.
Herregud.
Han är här, mr Clemens.
Det som bär en mans hud.
På natten dricker han vårt blod och han är ombord på det här skeppet.
Vi kommer inte härifrån levande.
Kvinnan...
Hon ser ofarlig ut, men...
Sedan hon kom ombord undrar jag...
om vi hellre skulle ha kastat henne i havet.
Då tänker jag på min dotter.
Hon är ungefär i hennes ålder.
Hon är smart och vacker.
Olgaren?
Olgaren!
Vad är fel? Jag hörde att du knackade.
Knackade jag?
Snälla gör inte det!
Snälla gör inte det.
Dra, era jävlar!
Dra! Dra!
Abrams!
Var fan är Larsen?
Larsen!
- Larsen! - Larsen!
Olgaren!
Larsen!
Olgaren!
Larsen!
Olgaren!
- Larsen! - Larsen!
Larsen!
Sådär, ja.
Olgaren, var är Larsen?
Olgaren?
Där är han.
Folk!
24 juli.
Fartyget verkar vara under en förbannelse.
En man mindre, och vi anländer till Biscayabukten med stormar framför oss
och i natt, en annan man död
och ytterligare en skadad.
Ett konstigt sår.
Männen är panikslagna.
Vi har 18 dagar kvar till sjöss.
Närmaste hamn är England.
Vi måste sätta vår tillit till Gud och segla vidare.
Han är iskall. Han gör ljud och rör på sig, men hans ögon öppnas inte.
- Som om han inte kan vakna ur en dröm. - Vad hände med hans hals?
Vad gjorde han där i riggen?
Mycket kunde ha hänt.
Kanske ett rep virat runt hans hals.
Nej.
Nej. Det ser ut som bitmärken.
Precis som de vi såg hos djuren.
Samma bett som vi hittade på flickan i snickeriet.
Tror du att en djävul gjorde detta?
Som hon påstår?
Jag...
...tror inte det.
- Tja. - Men något gjorde det här.
Det är på riktigt, och det är ombord
oavsett om vi väljer att tro det eller inte.
Från och med nu kommer jag att ha två beväpnade män på varje vakt.
Inga undantag.
Sök igenom skeppet, mr Wojchek.
Sök överallt.
Bra, Toby.
Du har en ganska stor uppgift.
En kapten är beroende av sin kikare.
Kan du putsa den åt mig?
- Om det är för mycket... - Nej!
Jag menar, nej, sir.
Jag kan göra det, jag lovar.
Duktig pojke.
Jag kommer tillbaka snart.
Toby, lås dörren.
Jag gillar inte det här.
Solen går ner och han kommer.
Hallå?
Mr Olgaren, du är på fötter igen.
Mr...
Mr Olgaren.
Mr Olgaren, snälla gå iväg.
Jag ber dig.
Det var varje mast.
Något annat bra genidrag, mr Clemens?
Hör du det?
Vad?
Herregud.
Hjälp!
Toby! Toby!
Olgaren.
Olgaren?
Hjälp!
Toby.
Toby?
Toby.
Öppna dörren!
Toby, öppna dörren.
Toby?
Öppna dörren!
Öppna dörren.
Toby?
Toby!
Jag når inte låset.
Toby!
- Toby! - Toby!
Toby!
- Toby! - Toby!
Gå iväg!
Toby!
Toby?
Toby. Herregud.
Det kommer att ordna sig, min pojke.
Det kommer att bli bra.
Mr Clemens tar hand om oss.
1 augusti.
Vi måste ha passerat Doversundet.
Fem dagar till sjöss före London.
Gud verkar ha övergett oss.
Vi är på väg mot ett fruktansvärt öde.
Må Gud hjälpa oss.
Han är galen.
Som om han var besatt.
- Av odjuret. - Nej.
Inte i den meningen i alla fall.
Det är som ett gift
eller en infektion.
En infektion?
Jag har aldrig sett något liknande.
Jag kan känna det.
Olgaren?
Hör du mig?
Jag hör allt.
Havet
Vinden
blodet som rinner genom dina ådror.
Det svider.
Han behöver kanske vatten.
Det svider.
Olgaren?
Det svider!
För Guds skull.
Säg något nu!
Vad fan hände med honom?
Jag varnade dig.
Jag varnade er alla, eller hur?
Det är straffet för våra synder.
Petrofsky, en brottsling. Olgaren, en hednisk zigenare.
En syndabock, en pervers. Och från Gomorra...
Kan du hålla käften din idiot?
Abrams, ta morgonskiftet.
Joseph, du kommer att ersätta honom när...
Barnet kommer att vara nästa som kommer tillbaka från de döda.
Satans mörka blod rinner genom hans ådror.
Guds vrede riktas mot detta skepp, precis som Jonah...
Håll käften!
Ta hand om maten.
Vad som än var i Olgaren
– är det rimligt att anta att det också finns i pojken.
- Han har samma symtom. - Men dina transfusioner räddade flickan.
Inte Toby.
Han är mindre.
Han är svagare. Såret är värre, blodförlusten är större.
Bara...
Jag vet inte. Jag tror...
Jag tror att vi måste börja fundera...
Säg det.
Se honom i ögonen när du gör det.
Det var inte det jag menade.
Han måste gömma sig här.
Om vi hittar honom kanske vi kan rädda pojken...
Tänker du verkligen på pojken?
Gå till din koj.
Vi behöver män till vakterna.
Anna.
- Du vill öppna lådorna, eller hur? - Ja.
Gå tillbaka och lås dörren.
Vi är alla fångade på samma skepp, mr Clemens.
Han behöver blod för du räddade mig.
Jag följer med dig.
Detta odjur dödade de flesta av besättningen.
Föreställ dig vad han kommer att göra om han kommer till London.
Nu går vi.
Om vi hittar din djävul
kommer kulorna att döda honom?
Han styrde min by i generationer.
Tror du att jag vet hur man dödar honom?
Jag har aldrig gillat vapen.
Du ska ha...
Låt oss se. 6 juli.
Privat last till Carfax Abbey i London.
Ägaren nämns inte.
Han berättade för Jonas och han blev skonad.
Han blev skonad.
"I min nöd åkallade jag Herren
och han svarade mig."
"Från dödsrikets buk ropade jag, och du hörde min röst."
"Du kastade mig i avgrunden"
"I hjärtat av havet."
Varför London?
Hemma finns det ingen kvar att mata honom.
Låt oss börja med den här.
Jord.
Det är bara jord.
Ingenting.
Den här ser annorlunda ut.
Ser det.
Vi hittade djävulens viloplats.
"Jag skrek
och du hörde min röst."
Herregud.
Herregud!
Styrbords livbåt har försvunnit!
- Abrams, ser du det? - Nej.
Det finns ingenting här.
Ingenting.
Nej.
Hörde du inte det?
Du hade blivit en bra kapten, mr Wojchek.
Om vi bara hade kommit till London.
Mr Wojchek.
Hur mår Toby? Ska jag ta med honom...
Vad fan är det som händer på det här fartyget?
Kapten Eliot,
vi slog in Tobys kropp i duk.
Vi är en dömd besättning, mr Clemens.
På ett förbannat skepp.
Vi bestämmer inte längre kursen.
Det gör djävulen nedan.
Och vi vet alla vart han tänker ta oss.
Till helvetet, mr Clemens.
Oss alla.
En och en.
Kapten?
Gode Gud
ta den här söta pojken.
Må han aldrig mer vara hungrig,
aldrig mer frysa,
inte vara rädd.
Den här världen är grym och kall.
Må Tobys nästa hem bli bra.
Amen.
Vänta.
Jag såg honom röra sig. Han lever.
Kapten Eliot, pojken andas inte.
Ingen puls. Han är död.
Kapten, du borde sitta ner.
Jag säger dig, han lever, han rörde på sig.
Kapten Eliot, jag ber dig.
Mr Wojchek, får jag...
Kan jag prata med dig?
Vi har en plan. Om vi kan...
Du har sett vad jag har sett och du planerar.
Vi är inte i Cambridge, astronom. Logik hjälper inte den här gången.
Jag var en av de första svarta läkarna som tog examen från Cambridge. Visste du det?
- Bra. – Jag sökte till alla sjukhus.
Jag fick höra att det inte fanns några lediga platser.
Jag kämpade för min utbildning
och ingen lät mig jobba.
Till sist erbjöds jag en tjänst per brev.
Kunglig läkare till kung Carol I av Rumänien.
De visste mitt namn.
Men de visste inte om färgen på min hud.
Kapten Eliot frågade mig en gång
vad jag ville mest.
Jag sa till honom att jag ville förstå världen.
Jag behöver den här världen för att vara vettig, mr Wojchek.
Detta odjur
och tro mig, det är ett odjur...
Jag kommer att förstå det.
Jag behöver veta varför han är så här och varför han beter sig så här.
Då ska jag påminna odjuret om att det, liksom världen, inte kan kontrollera mig.
Och sen?
Då dödar jag den jävla saken.
Om vi barrikaderar den här hytten.
Vi är en dag från London med den här vinden.
Vi kan inte sätta segel, vi saknar män.
Så vi måste vänta, i mörkret, och slukas till middag?
Han fruktade våra vapen. Han vågar inte attackera.
- Rädd? - Det är...
Han flyr inte.
Det ransonerades.
Ransonerades?
En per natt.
När vi var på öppet hav och vi inte kunde nå hamnen.
Han gömde sig nedanför
levde på Annas blod.
Vi är precis det han vill.
Som han sa, vi är i London om en dag.
Han behöver oss inte längre.
Vi måste döda honom innan han når stranden.
Döda honom?
Vi kan inte ens hitta honom!
Nej vi kan inte.
Därför måste vi lägga en fälla för honom.
Vi måste sänka skeppet.
Med honom ombord.
Sänka Demeter?
- Är du inte klok? - Hon har rätt.
Vi lämnar honom på det sjunkande skeppet. Sedan flyr vi i en livbåt.
Är vi på rätt kurs borde vi kunna nå land.
Det här är mitt hem.
Jag kommer inte att sänka henne för denna förbannade sak!
Jag växte upp på ett skepp, mr Wojchek.
Liknar detta.
Min far var sjöman hela sitt liv.
Han sa alltid till mig att på ett skepp
är den levande delen
männen ombord.
Besättningarna, berättelserna.
Allt annat är bara trä och spik.
Nej!
Det är mitt hem.
Hon är min.
Jag gör det.
Vi barrikaderar lastrummet
så det bara finns en utväg.
När natten faller står Anna vid rodret.
När han närmar sig henne attackerar vi honom från kråkboet.
Vi sänker skeppet och skickar det sårade odjuret till havets botten.
21 juli.
4 augusti.
Han vågar inte röra sig...
Toby åker hem.
- 1830 - Kapten.
Nej, folk måste veta.
Det måste spelas in.
Demeter är förlorad, sir.
Vi lämnar skeppet.
Överge skeppet?
Ja.
Mr Wojchek förbereder allt under däck just nu.
Vi lämnar odjuret på det sjunkande skeppet.
Han kommer till mig.
Han viskar saker i mitt öra.
Han kan ta tillbaka Toby.
Han tog sitt liv, han kan ta tillbaka honom.
Var nu förnuftig. Det är inte möjligt.
Toby är...
Toby...
Jag måste bara styra Demeter till babord. Jag är ledsen, mr Clemens.
- Nej! - Kapten!
Du såg honom, som jag. Du vet att det inte är allt.
När jag drömmer kommer jag ibland ihåg vem jag var.
Före honom.
Men jag tänker först och främst på lådan han fångade mig i.
Varje gång han kom till mig, slet i mitt kött och drack mitt blod
sedan sipprade smuts in i såret
och fyllde mig.
Du kan inte sänka Demeter.
Föreställ dig Tobys ansikte.
Hans leende.
Hans skratt.
Tänk på smutsen som fyller honom.
Det är vad djävulen gör.
Han tar det som är bra och det du bryr dig om
och han använder det.
Han får det att ruttna från insidan.
Låt honom inte göra det här mot din pojke.
Jag ska...
Jag ska styra skeppet till havs..
Och när det sjunker
kommer odjuret inte längre att kunna nå hemmet jag kände.
Tobys hem.
Kapten, du behöver inte stanna ombord på Demeter.
Vart ska jag gå, mr Clemens?
Tror du att det kommer att fungera?
Det måste.
Här är det.
Englands kuster.
Det ser ut som en storm rasar.
Håll ögonen på däck.
Jag kan inte se någonting.
Var tyst.
Du behöver inte vara här.
Du kan stanna under däck med kaptenen.
I säkerhet.
Vi är sammankopplade, djävulen och jag.
Du märkte det.
Jag kan känna honom.
Känna hans närvaro.
Det känner han också.
Han kommer och hämtar mig.
När hans ögon vilar på mig vet du vad du ska göra.
Var fan är han?
Vad är det?
Han vet, mr Clemens.
Gode Gud. Han har vingar.
Han kommer!
Wojchek, hjälp mig!
Helvete, klipp den!
Wojchek!
- Vi kommer att vara där! - Nej!
Förbered livbåten!
Kom igen!
Vi måste skynda oss.
Vi är nära kusten.
Vi behöver Wojchek. Och kaptenen.
Jag ska hitta dem. Klipp av repen om du måste.
Förlåt mig.
Wojchek!
Var är du?
Wojchek.
Anna.
Kapten.
Kapten!
Han kommer.
Han kommer!
Anna!
Kapten!
Herregud.
Jag avvisar dig, djävulen!
Jag avvisar dig...
Kapten.
Mr Clemens.
Säg det till dem.
Säg att jag var orubblig
för mina värderingar.
Jag ska, kapten.
Jag lovar.
Du vill att de ska tro att du är en gud!
Både du och jag vet att detta är fel!
Du blöder precis som vi andra!
Du sover i marken!
Du äter!
Framför allt äter du!
Du vill att vi ska frukta dig!
Men innerst inne är du rädd!
Du är rädd för vad som väntar på andra sidan
precis som alla levande varelser!
Du är i mitt huvud.
I mitt blod.
På grund av dig kommer jag att hamna i helvetet!
Din jävel!
Anna!
Anna, till båten.
Jag är inte
rädd för dig!
Du kommer bli det.
Dö, din djävul!
Anna!
- Herregud. - Vad är fel?
Hämta konstapeln. Ett skepp försöker ta sig framåt.
Kusten
den är så nära.
Den är nära.
Herr Clemens.
Nej.
Nej. Nej.
Nej.
Det har jag vetat i flera dagar.
Förlåt.
- Ännu en transfusion... - Skulle bara försena det oundvikliga.
Det vet vi båda.
Men jag kan... jag kan...
- Om jag bara... - Nej.
Jag vill inte förvandla...
Hela mitt liv
har mitt folk
och djävulen
valt för mig.
Det här är mitt val.
Ingen annans.
Du räddade mig.
Och du räddade mig också.
Läs om Whitbys spökskepp. Inga överlevande.
Vill du köpa dagens Dailygraph?
Köp din tidning. Bara två pence.
Läs om Whitbys spökskepp.
Inga överlevande.
Bara två pence.
Jag kom till London.
Varelsen jagar blod någonstans i staden
men jag vet var han vilar på dagarna.
Carfax Abbey?
Är du den nya ägaren?
Nej frun. Jag letar efter det.
Det tar några timmar att nå klostret med vagn.
Det börjar bli mörkt på heden. Jag skulle vänta till gryningen.
Jag tänkte detsamma, frun.
Äntligen såg jag det sanna mörkret som lever under världens yta.
Det onda som varken vetenskapen eller förnuftet kan förklara.
Men jag såg också dess skönhet
och de som är redo att offra allt för att skydda det.
Jag kommer att förfölja detta smutsiga odjur.
Och jag svär till dem som offrade sina liv
att jag kommer att utplåna detta gissel
och att jag skickar tillbaka honom till helvetet.
Översättning: J.B. [SWEDISH] subscene.com