Nekaj let od tega trenutka …
KLAVCI
BO KABLE USPEL?
UBIJALEC KABLE
ŠTIRI BITKE DO SVOBODE
PRIDRUŽI SE JIM
KONČNA TOČKA
Vstavi nazaj klinčev posnetek!
Obrni me.
DrSi predstavlja IGRIČAR
Dobra igra, Kable. –Tillman sem.
Kakor koli ti je že ime, hitro si prišel do končne točke.
Komu mar? Nihče ne bo preživel tega.
Jaz bom. Rešil se bom. –Seveda.
Pravijo, da ti manjkajo samo še tri bitke.
Bob! Meni ga prepusti.
Imamo intervju? –Mišja dlakica nam manjka do njega.
Ne bom prestavil vojne v Aziji zaradi "dlakice".
Brez zamere, ampak nikomur ni mar za mrtve Azijce.
Ken Castle jih zanima. –Bi lahko to slišal od Gine?
Bob, Castle je dal en sam klinčev intervju pred 9 leti!
Nehaj menstruirati in mi povej, če ga imamo, jebenti!
Imamo ga, jebenti! –Dobro.
Palindromi. Zberi se. Kosilo. Iranska, suši ali mehiška?
Hamburger in čili? –Lahko hamburger. –Pojdiva.
Živimo v družbi in obiskujemo Družbo.
Milijarder in avtor iger Družba in Klavci
In katera je dejansko stvarnejša? Me razumete?
Gledate Gino Parker Smith in ekskluzivni intervju v živo.
Klinc je bomba za gledanost. –Lahko nas kupi. –Zakaj bi nas?
Prasec zasluži 650 milijonov samo z enim prenosom.
V živo čez pet, štiri, tri, dve, ena!
Najprej je bila Družba, najizjemnejša simulacija,
v kateri igričar ne vodi animiranih likov,
temveč prave, žive ljudi.
Vodili so njihove korake, govor, pitje in zabavo.
"Prepusti se!" To je bil naš slogan leta 2010.
Stvaritev samotarskega genija. –Kdo je Ken Castle?
Igra Družba je osvojila svet in milijarde ljudi.
Služite, če vas vodijo, ali plačate, da lahko vodite.
Ustvaril je največje zasebno bogastvo na svetu
ter čez noč prehitel Billa Gatesa.
Pred 9 meseci je Castle predstavil novo simulacijo,
ki je igričarstvo popeljala na novo raven akcije
in spornosti. –Klavci.
Klavci. Če smo v Družbi živeli skozi druge,
lahko v Klavcih skozi druge umremo.
Igričar ima popoln nadzor nad človekom iz mesa in krvi,
v resničnem boju na življenje in smrt.
Ko rečemo "iz mesa in krvi", mislimo dobesedno na meso in kri.
Klavci. –Klavci! –Zakaj to ni umor?
Kdaj se je nazadnje kdo prostovoljno prijavil za umor?
Naši klavci so zaporniki, obsojeni na smrt.
Ponudimo jim sodelovanje v zameno za izvršitev kazni.
Če preživijo 30 bitk, so svobodni, kar je odlična kupčija.
Je do zdaj že kdo doživel, da ste ga osvobodili?
Občinstvo naj spomnim, da smo Klavce ustvarili
v sodelovanju in z dovoljenjem vlade ZDA.
Prihodki od igre pa financirajo naš zaporniški sistem,
da ostanejo barabe za rešetkami.
Za ta predlog je glasovalo 68 % ameriške javnosti.
Na referendumu, kjer naj bi šlo za digitalno goljufijo.
Kaj pa "generikoni" v Klavcih?
Ti so programirani v naprej.
Nihče jih ne vodi in nimajo možnosti preživeti.
Mnogi zaporniki se ne morejo kvalificirati za klavce.
Tudi njim moramo dati priložnost, da si prislužijo svobodo.
In preživeti morajo samo eno igro. –Res je.
Kako zadeva sploh deluje?
Začne se z nanocelico, vsajeno v možganski center za gibanje.
Začne se deliti in sosednje celice zamenja s kopijami.
S temi kopijami celic pa lahko upravljamo od zunaj.
Torej nano in korteks tvorita naneks.
Ima res vsak, ki mu vsadite te celice,
svoj IP naslov, tako kot mobilnik ali prenosni računalnik?
Podobno, ja. Vendar jih lahko vodimo samo v igri.
Ko lik iz Družbe zapusti delovno mesto, je svoboden.
Igričar ga ne nadzoruje več. –Kakšno olajšanje.
Za nekatere morda res.
Mislite, da si nekateri ne želijo malce vodenja?
Da nekdo drug odloča namesto njih.
Nič več težkih odločitev, nič več odgovornosti.
Premislite. –Saj bomo, g. Castle. Saj bomo.
Pokrovitelji oddaje Gine Parker Smith so … –Klavci!
Prijeten pogovor je bil. –V veselje mi je bilo.
Komaj čakam na naslednji prenos Klavcev.
Kable je neverjeten. Njegove roke … Vem, strašno.
Kaj, hudiča, je to?
Castle vas želi prepričati, da je svet boljši in varnejši.
Ampak laže! Nadzor uma je suženjstvo. –Oprostite. –Tiho!
Če mu bomo dovolili nadaljevati, bomo na koncu njegovi psi.
Zabavno. –Nemogoče! Signal prihaja iz šestih držav!
S satelita preklopite na rezervne strežnike. Takoj!
Ne uspe nam prestreči vseh virusov.
Naj vam moja ekipa pregleda požarni zid.
Takoj jih bomo prekinili. –Zal mi je.
Pa ti, ljubica? Bom kmalu porušil tvoj požarni zid?
Poreden si. –Dober je.
Zdelaj ga!
Na tla!
Na tla, jebenti! Dol!
Streljajte!
Kable.
Tillman sem.
Ja, Tillsman. Rekli so, da si Tillsman.
Vedno samo sediš? Sediš in gledaš.
Tako kot jaz. Brigati se moraš zase.
Vsak dan se nekdo zlomi. Veš, zakaj?
Ker ne vemo, če bomo še živeli dan ali dva ali pa bomo umrli.
Vsi, razen tebe.
27 bitk. Samo še tri. Nihče ni bil tako blizu.
Nihče ni ostal živ več kot deset bitk.
Nihče, razen Kabla. Ker Kable sedi in opazuje.
Ker imaš načrt, poslanstvo. In ker si vedno priseben.
In nikoli ne govoriš. Ampak opraviš svoje.
Zapornike je groza takšne osredotočenosti.
Srhljiv si. Bojim se te. Zakaj si pristal v zaporu?
OGLEJTE SI, ALI MU BO USPELO
MU BO USPELO? RJAVI PROTI MODRIM
Tu sem, s teboj
K njima si želiš.
Samo o tem razmišljaš. To te drži pri življenju. –Kdo govori?
Podpiši. –Kaj?
Podpiši. Prosim te, Tillman.
Moj sin David je tvoj oboževalec. Moli zate.
Potrebujem dokaz, da je pravi. Potem je več vreden.
Kaj ti bo moj podpis? –Ne veš, kaj se dogaja zunaj.
Zdravniško osebje v center.
Presneto, iti moram! –Čakaj! Od kod ti slika? Si ju videla?
Zdravo. –Zdravo.
Kaj pa je tvoj fetiš?
Druženje, spoznavanje ljudi.
Srečo imaš. Spoznala si mene.
Nika sem.
Jaz pa Dale. Všeč mi je tvoj kožušček.
Bi kam šla? –Bi kam šla?
Saj sva že tu.
KONEC IGRE –Ken Castle je lažnivec.
Lažnivec je. –Prekleto!
Nov posnetek prevratniške skupine Ljudje
je danes razburil svet. 750000 igričarjev igre Družba
tri ure ni moglo dostopati do nje,
dokler niso Castlovi tehniki odstranili virusa s satelita.
Napadi, ki so jih najprej imeli za potegavščine hekerjev,
so očitno delo organizirane in izkušene
mreže programerjev, ki deluje v več državah.
Castle naj bi zaradi tega izgubil milijarde dohodka.
Toda ne bojte se zanj. Toliko drobiža ima kar doma.
Ampak bilo je zajebano. –Sam sem se poscal. –Zabavno.
Resno, te pizde Ljudje so ušli nadzoru.
Sandra. –Molči.
Sandra mi je ime.
Nehaj govoriti!
Ne moreš reči, da nisem poskusil.
28. BITKA - 132 MRTVIH
KONEC IGRE. KABLE JE ZMAGAL!
Vsi bomo umrli.
O, bog. Spustite me!
Nočem biti tu!
Kdo so to? Kdo so, jebenti?
Kdo igra z nami?
Molči, riba!
Dolgčas, dolgčas, butasto dolgčas.
Roj. –Najnovejši tip nabojev iz Browninga.
Eksplodira sam in omogoča najsmrtonosnejši učinek
s sledenjem tarči za vogal. –Všeč mi je. –Simon!
Oboževalka, nehaj vdirati. –Beden si!
Fanta mi boš ubil, preden bo prišel iz zapora in me oplodil!
Jaz bi rada vodila tebe, ona pa hoče seksati s slavnimi.
Utihni, mrha! –Kdaj te bom spoznala v živo? –Kaj je to?
Kva dogaja, luzer. Mama pravi, da se odseli in pojdi študirat
in da si zahojenec. Beden in smrdeč.
Bi se mečkala? –Sanjaj. Komaj čakam, da te vržejo ven. –Kuzla.
Simon? –Mogoče. –Res si ti!
Bi rad videl najine joške? –Ja, bi.
In zdaj, ko sva pritegnili tvojo pozornost, še super ponudba.
Spet. –50 milijonov evrov za vodenje Kabla.
Takoj jih dobiš na račun. –Kable ni naprodaj.
Srček, lahko tudi sto milijonov. –Veselilo me je.
Kaj klinca?
Pokazali ti bomo, kako se lahko pogovarjaš s Kablom.
Poglejte. Novi obraz Klavcev.
Čista groza, ki zre s stolpnic v krvavo rdeči barvi.
Njega hočejo. –Kabla obožujejo. –Za zdaj.
Ko pa bodo videli umreti svojega junaka
tako doživeto in jasno, da se ti zdi, da se lahko dotakneš mesa,
si bodo premislili. Zapeljali jih bodo moč, nasilje, prevlada.
Ljudje so takšni. –Vsi igričarji hočejo po 28 bitkah ubiti Kabla.
Kable je popolni vojak. Taktični in ubijalski računalnik.
Njegova edina šibka točka je sam naneks in zamuda,
majhna razlika med Simonovim ukazom in Kablovim odzivom.
Za kaj bi bil ta drugačen? Kdo ga vodi?
Nihče.
Odstranite mi to!
Kaj, hudiča, se mu je zgodilo? –Očitno je pobegnil.
No, punce, lotite se svoje jazz-aerobike.
To je Hackman.
Pravijo, da je pobil cel kup vseh mogočih ljudi.
Potem pa se je predal.
Kot da bi želel v zapor. Razumeš?
Dokler bodo živeli taki pizduni, bo vedno dovolj klavcev.
Kable, pridi, greva po posodobitve.
Ne bi oborožil še brata? –Ne bi raje zaprl gobca?
Ti ga zapri. Zapri gobec, jebenti!
Kdo meri? –Kako? –Kdo meri? Igričar ali klavec?
Jaz sem samo roka, nekdo drug je oko.
Noro. –Včasih te povsem nadzoruje.
Premika te kot robota.
Ampak to ni dobro. –Zakaj ne? –Zaradi zamude.
Ja, odzivni čas. Omenjajo ga.
Čas, po katerem se klavec odzove. –Kakor koli pravijo temu,
delček sekunde odloča o življenju in smrti.
Ko pa pritisneš sprožilec,
si sam.
Kable!
Poglej, ravno sem nekoga ubil.
To je kri.
Poglej.
Tu zadaj je. Bi ga rad videl?
Veš, zmešan si.
Tudi tebe bom ubil v nedeljo. –Ja, verjetno.
Zato so me pripeljali sem. Nihče me ne vodi.
Nisem lutka, zato se lahko zabavam.
Nihče me ne vodi,
tako kot vodijo njih, a kot vidiš,
mene ne vodi nihče.
Dve kurbi imaš. –Kaj si rekel? –Zunaj.
Oprosti. Na tvoji deklici sem mislil.
Rad bi se vrnil k njima.
Ampak jaz ju bom obiskal prvi.
ZAČETEK IGRE
Kable?
Kable, stari, jaz sem. –Kdo?
Simon. Jaz te vodim. –Kako te lahko slišim?
Prilagoditev. –Igričarji ne morejo govoriti z nami.
Vem. Tole je neverjetno. Izjemno.
Super, ne? –Ne, ni super.
Osredotoči se na klinčevo igro.
Prav, takoj. –Si star 12 let? –Pravzaprav 17.
Neverjetno. Kako to, da še nisem mrtev?
Ker sem klinčevo hud.
Sranje. –Uspelo mi bo.
Ne bi smel biti tu!
Poskusiti hočem, zdržati. Vem, da mi bo uspelo.
Koščki. Razletel se je na koščke kot pasja hrana.
To so živi ljudje, pizda!
Psihopati, obsojeni na smrt. Kaj potem, tako ali tako bi umrli.
Velja to tudi zame? –Ja, ampak ti si drugačen.
Kako drugačen? –Ne vem. Ker si moj psihopat.
Presneto, novo območje.
Spomni se vsega sranja, ki sva ga doživela skupaj.
Huda zgodba. Beda bo, ko bo konec.
Se zafrkavaš? –Zate bo seveda vse drugače.
Sem.
Tam ni ničesar. –Zaupaj mi. –Prepovedano območje je.
Zunaj meja igre. Še če bi hotel, te ne morem spraviti tja.
Opozorilo! Dostop prepovedan!
Sranje!
Adijo, Kable.
Primite ga! –Daj!
Smrkavec me bo še ubil. –Stari, tu sem.
Slišim te. –Poslušaj. Ne vem, kdo je za tem in zakaj,
toda nocoj naj bi me ubili. Lahko jih premagam,
ampak ne, če me vodiš ti. –Kaj, hudiča, govoriš?
Če bi rad zmagal, me spusti.
Ne morem! –Najdi način!
Prasec.
Gospa Roth, tu piše, da želite skrbništvo nad hčerko.
Delia ji je ime. –Soprog služi dosmrtno kazen.
Uporabljate dekliški priimek?
Moževa kazen ni dosmrtna.
Pravzaprav ga bodo kmalu izpustili.
Gospa Roth, vas mož je bil obtožen in obsojen …
Obsojen je bil za naklepni umor.
Tudi če bi ga res spustili, se mi to ne zdi pametno.
Piše, da ste igralka.
Ne spomnim se vas. –V Družbi delam.
Služba je. –Vaš otrok je v dobri in bogati družini.
Vse bo imela. Razumem, da imate zelo radi svojo hčer,
toda ali res mislite, da bi ji bilo bolje
s takšnimi, kot ste vi?
Ja, mislim. Njena mati sem.
Preučili bomo vašo zahtevo.
KUPLJEN NEPREBOJNI JOPIČ
Ti je všeč naš program? Voki toki, igričar.
Brez heca. Ti si tisti s televizije. Ljudje.
Tako je. Si razmislil o tem, kar je rekel brat?
Kateri brat? –Kable želi, da ga spustiš.
Ga boš? –Ste poslušali?
Vidimo in slišimo vse, kar se dogaja v tako imenovani igri.
Kable pravi, da sva imela srečo. Da naju hočejo ubiti.
Kable zaradi svoje preteklosti ve reči, ki se jih ne zaveda.
Kakšne reči? –Takšne, ki se jih Castle boji.
Dokler je tvoj dečko notri, ga lahko Castle utiša.
In če pride ven? Castle ne bo dovolil tega.
Še ena bitka je ostala. Mislim, da bom zmogel sam.
Nisi dojel. Tega ne moreš nadzirati.
Ubili ga bodo, Simon. Svet bo gledal in kaj bo potem?
Spet boš ubogi bogati belček.
Nič drugega. Brez Kabla ni pišk, ničesar več.
Poslušaj, tole je pretežko.
Ne vem niti, o čem govoriš. Samo igrice igram.
Igrice. –Ja, to je igra. In rad bi zmagal, ne? –Tako je.
Potem moraš osvoboditi svojo lutko.
Si predstavljaš klavca, ki ne čaka ukazov, ampak takoj ukrepa?
To bi bilo goljufanje. –Ne, samo dodatek.
Veš, zakaj? Ker se mora igra razvijati. Štekaš?
Ja, štekam te, orjaški brat.
Potem pa dajmo
Tillman.
Vemo, da si govoril z njim. S svojim igričarjem.
Kdo si? –Prijateljica.
Nimam prijateljev. –Poslušaj me.
Simon ti bo dal, kar si ga prosil.
Kako veš? –Še nekaj vem.
Če te vodi ali ne, ne boš prišel do končne točke.
Castle ne bo dovolil tega. –Bomo videli.
Ne! Pobegniti moraš. Hči in žena te potrebujeta.
Če bi rad prišel ven in ju videl, moraš najti drugačno rešitev.
Nekaj mi moraš priskrbeti. –Kaj?
Alkohol.
KABLOVA ZADNJA BITKA
Kable, kaj imaš? Kaj, hudiča, je to?
Odloži.
Odloži jo!
Pizdun, vrzi steklenico v smeti!
Res je bilo pametno, da sem te spustil.
Kaj se je zgodilo? –Ti! Hotel si nadzor. Imaš ga.
Kaj ti je? Ubij že kaj!
Neverjetno. Poslušaj, to je zadnja bitka.
Ubili te bodo, jaz pa bom izpadel tepec, če se ne boš zbral.
Prekleto!
Kaj, hudiča, počneš?
Kaj hudiča?
Ogabno.
Daj, daj! –Še kaj, klinčeva navijačica?
Pizda!
Rotim te, vrni se v igro! Ugled mi boš uničil.
Prepovedano območje. Vrnite se v bojno cono.
Mrtev sem.
Prosimo, počakajte. –Kaj se je zgodilo, jebenti?
Po prvih poročilih naj bi Kabla, ki je poleg Castla
najprepoznavnejši obraz Klavcev,
razneslo le eno bitko preden bi ga izpustili.
Spletni prenos, poln tehničnih težav in mrtvih točk,
ne omogoča potrditve tega poročila.
Toda Kable, ki je rojen v Albanyju kot John Tillman
in pred štirimi leti obsojen za naklepni umor,
ni več na seznamu naslednje igre Klavcev.
Igričar in megazvezda Simon Silverton ne daje komentarjev.
Te kaj zanima? –Tillman ima zunaj ženo, ne? Najdi jo.
Povezava aktivirana.
Klavci so slaba TV –Ljudje
Ni je doma, ampak kmalu bodo tu Castlovi varnostniki,
ki jih nočeš srečati. –Kdo si? –To si me že vprašal.
Tvoj glas … –Z mano bi moral. Takoj!
Vidiš, zato si bedak. O tem ti govorim.
Nehaj s tem čudaškim načinom igre.
Daj, no. To je igra prevare.
To! –Veš, da je navadno sranje.
Ste me vi osvobodili? –Samo tvoj um.
Zadnjica pa mu je sledila. –Sranje, uspelo ti je. Tu si.
Kable, odličen si.
Imaš kakšno vprašanje? –Več. Zakaj mi je vzela kri?
Zaradi naneksa. Spreminja strukturo možganskih celic.
Lahko ga razbijemo, ampak je pri vseh drugačen.
Potrebujemo tvoj DNK, da ustvarimo ustrezno kodo.
Dobro. Zakaj jaz? –Ker se te Castle boji.
Ne gre samo za igro. Vsak dan želi več ljudi
postati del Castlovega sveta in zavreči vse človeško.
Za zdaj so to obupanci, kaznjenci, odvisniki,
revni, bolni, tisti z roba družbe.
Zaporniški sistem se širi in pripelje državo do bankrota.
Nato pa pride rešitelj Castle z načrtom, in vsi pokleknemo.
Zdravstvo se sesuva. –Tokrat želi nadzirati
genske bolezni. Prirojene napake so preteklost.
Naše celice bo zamenjal s svojimi.
Obljublja daljše življenje z več denarja. Kdo bo to zavrnil?
In še preden se bomo dobro zavedli,
bomo vsi sužnji.
Ne morem vam pomagati.
Tillman, vemo, kje je.
Poskusi z jezikom!
Zdravo, Nika. –Zdravo. Posiljevalec Rick, ne?
Mislila sem, da ne smeš več sem.
To je bilo prejšnji mesec. Poreden sem bil.
Si še vedno poreden?
Prosim, ne ubij me. –Ne ubij me.
Vse bom naredila. –Ne govori tega.
Ljubica, nehaj! Nehaj!
Presneto, ti, ki jo vodiš, dovoli ji govoriti!
Ne morem. Reči mora, kar ji ukažem.
Vem, da me slišiš.
Ljubim te. –Tudi jaz tebe. –Utihni!
Še kaj reci, pa te bom našel in razkosal! Razumeš?
Proč te bom spravil.
Odpeljal te bom nekam, kjer ti bodo izključili program.
Zdravo, Kable.
Poglej me, kuzla.
Je kdo tam?
Daj. –No, daj.
Pritličje.
Kam lahko pobegneva?
Laser? Dol!
V glavo ga je počil!
Lahko vaju spravim proč.
Sranje. Ne morem verjeti, da si res ti. To je …
Poslušaj, Tillman, lahko mi zaupaš. Prisežem.
Če ne, si mrtva.
Hitreje pelji!
Se spomniš tega? Kabla si spravil skozi 10. bitko zapored.
Mislili smo, da zapornik ne more preživeti tako dolgo.
Dober si, ne? Igričarski kralj.
Dobri stari časi. –Ja, zunaj. Poglej tole.
Tako je notri. Le kako dolgo bi zdržal z druge strani zaslona?
Veš, Simon, tu te imamo,
ker sumimo, da si pomagal morilcu pobegniti
iz strogo varovanega zapora. Huda obtožba.
Zaplenili smo ti trde diske. Forenziki jih pregledujejo.
Preverjamo tvojo spletno dejavnost zadnjih 10 let.
Vsako minuto. Do zadnje podrobnosti.
Do konca preiskave bo imel tvoj oče zamrznjene račune.
Konec koncev si Tillmanov beg plačal z njegovim denarjem.
Povej mi, kaj se je zgodilo
pred včerajšnjim popoldnevom. S kom vse si se pogovarjal.
Kaj si videl, kaj si storil.
In povedati mi moraš takoj.
Tudi jaz bi nekaj rad.
Res? Le kaj?
Mi lahko pripravite sendvič s kikirikijevim maslom,
z mandljevim, orehovim, pistacijevim maslom.
Z vsemi vrstami masla iz oreščkov.
In z grozdnim želejem.
Maslo iz pistacij? Ga izdelujejo? –Super je.
Kaj zdaj? –Dodamo DNK, program ga izloči,
dodamo ga njeni kodi in zadeva je rešena.
To je protisledilni program. –V bistvu.
Ne moremo izločiti tujih celic, lahko pa jih nevtraliziramo.
Iz mene bi jih moral izrezati. –Izrezati moraš del možganov.
Nanocelice zamenjajo prave in postanejo del tebe.
Dokler ne prekinemo povezave, mora biti pod narkozo.
Drugače bi oddajala vse, kar bi videla in slišala.
V pol ure ti bomo iz robota naredili super seksi žensko.
Tillman, pogovoriti se morava. –Povej. –Pridi.
Na vojakih so jih preizkušali. Prvi je bil Travis Scotch,
tvoj prijatelj. Drugi si bil ti.
Zamenjati so ti hoteli možgane. Celico po celico.
Novo tkivo se ne bi kvarilo in ne bi propadalo.
Govorili so, da se bliža čas, ko bo človek dolgo živel.
Devet tednov pozneje je bil Scotch mrtev, ti pa zaprt.
Castlov projekt so ukinili. Ista tehnologija se je pojavila
leto pozneje v igri, ki jo je Castle imenoval Družba.
Castle hoče prikriti nekaj iz tega projekta.
Vedeti moramo, kaj; kaj si videl in kaj veš.
Nimam ti kaj reči. –Nič ni treba povedati. Pokaži mi.
Pripravljeni smo. Zvezo bomo prekinili čez tri, dve, ena …
Kdo je tu?
Kaj počnete tu?
Kdo ste? –Tehnična podpora.
Družba ZVEZA PREKINJENA
Kaj gledamo? –Spomine kot surove avdiovizualne podatke.
Brala sem, da se bo ta tehnologija pojavila čez 10 let.
Čez leto in pol bo v prodaji še marsikaj mnogo boljšega.
Prasec. John Tillman.
Nisem mislil, da bom tako vesel tvoje grde face.
Scotch.
Se samo meni zdi, da je tole čista beda?
Pet ur na dan sem priključen na računalnike.
Bašejo me z vitamini, tabletami in kdo ve, s čim še.
Dajejo mi injekcije, jemljejo in dajejo mi kri, brišejo mi rit.
In to moški bolničarji. Ne morem verjeti, da si me prepričal v to.
V spominu imam luknje, ob katerih se zgrozim.
Ne vem niti, kako dolgo sem tu.
Hej, stari.
Ti bodo že dovolili ven, pizdun?
Ne bom še šel ven. –Dobro.
John, si v redu?
Dobro sem. –Ne izgledaš tako.
Žal mi je. –Nič hudega.
Saj nikoli nisi ne vem kako dobro izgledal.
Kaj ti bo pištola? –Kaj se dogaja?
Resno, strašiš me. Kaj ti bo pištola? –Ne morem se ustaviti.
Ne morem se ustaviti. –Kaj je? Kaj so ti naredili?
Nehaj, strašiš me! –Oprosti, Scotch.
Ne, John, nikar! Stoj!
Slaba reklama za Kena Castla. –Castle ga je prisilil.
Preizkus je bil. –To bo denarja. –Oprosti, medijska cipa,
ampak to ni še ena zgodba. Ves svet se deli
in slej ko prej bo moral vsak izbrati stran.
Celo mrhovinarji, kot si ti.
Ti si.
Pogrešala sem te. –Zaradi tebe sem zdržal.
Ljubim te. –Kje je najina hči?
Nisem jih mogla ustaviti.
Nihče jih ni mogel. Posvojitelji so plačali za anonimnost.
Če pa znaš iskati, lahko najdeš podatke.
Kje je? –Žal mi je, Tillman. Pri Castlu je.
To je vsa tvoja zgodba.
Silverton, vstani!
Kaj je? –Nekdo na vrhu je odločil, da nisi nevaren.
SLEPAR! JEBI SE, SLEPAR!
NANEKS PRISTOP ONEMOGOČEN
Našli ga bomo.
Ne skrbi, sam bo prišel k nam.
Kable, padli junak Klavcev Počivaj v miru
Delia!
Ni slabo za posnetek, kaj?
Najnovejše in najboljše. Skoraj povsem resnično.
Predstavljaj si porniče na tem.
Izjemen si. –Castle. –Kable.
Briga me zate. –Samo hčerkico hočeš, vem.
Zato ne počni neumnosti. Moja hiša, moja pravila.
Pridi, naj ti nekaj pokažem.
In hvala ti, ker si me pripeljal do Ljudi.
Seveda bi mi slej ko prej popustili.
Mojo pozornost je pritegnil program za razbijanje kode.
Priznam, da je bil prava nadloga.
Ampak nečesa niso vedeli. Tudi jaz sem povezan.
Z nanotkivom sem zamenjal že 98 % možganov.
Toda moje je drugačno. Narejeno je za pošiljanje.
Za oddajanje. Vse druge nanocelice,
vključno s temi v tvoji glavi, pa so narejene za sprejemanje.
Jaz pomislim, ti opraviš.
Vsak v Klavcih, vsak v Družbi.
Sem sodi celo tvoja draga. Če je le v dosegu oddajnika.
Lepo, Castle. Torej imaš svojo vojsko norcev in kriminalcev.
Ne razumeš potenciala majhnih reči.
Nanocelice so tisočkrat manjše od prašnih delčkov.
Vdihneš jih in začnejo se množiti kot virus, eksponentno.
V pol leta bi lahko spreobrnil sto milijonov ljudi.
Delavce, porno igralce, predsednike. Sploh ne bi vedeli.
Sto milijonov bi kupovalo, kar želim, volilo bi, kot želim.
Počeli bi vse, kar bi hotel. Recimo …
Moral bi mu pustiti, da bi se boril sam, potem bi imel možnost.
Zgrešil si bistvo. –Ne, dojel sem. Ti nadzoruješ vse.
In zato bo tole precej neumno!
Nisem ti omenil, da smo izničili spremembe, ki so jih naredili.
Z dostopom do diskov Ljudi ni bilo težko.
Zagon naneksa
Prenos
Moj si, dečko.
No, zaplešiva!
Največji in najstrašnejši klavec ni nič posebnega.
Srečo si imel.
Niti ne.
Občinstvo potrebujem, fantje.
Ne, ne. Ti pa se plazi.
Po trebuhu kot krastača.
Je to zlobno? Zloben sem.
Prisrčno.
Fantje, ste pripravljeni? Na vrsti je prava preizkušnja.
Tako kot nazadnje. Se spomniš?
Ja, zdaj si močnejši. Več izkušenj imaš,
ampak konec ne bo nič kaj drugačen.
Tu sem, s tabo.
Kaj, hudiča, je to? –Nekdo od zunaj ga vodi.
V živo nas prenašajo. –Motite signal!
Preklet bedak! –Trudimo se.
Jaz pomislim, ti pa opraviš!
Poglej ta nož. Predstavljaj si, kako ti ga zarijem v drobovje.
Misli na to in uresniči.
Opa.
Ja! To!
Si dobro? –Si ti moj očka, Tillman?
Jaz sem tvoj očka.
Počakajte.
Izključite ga. –Kako? –Naneks.
Vam je vseeno, samo klik z miško. Osvobodite nas.
Dobro si odigral, Kable.
Prevod Miša Šavor BLITZ Film & Video Distribution
Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija