AMAZON STUDIOS OCH K PERIOD MEDIA PRESENTERAR
SEX AKTER OCH EN EPILOG SOM UTSPELAS I DET DELADE BERLIN
Akt 1
Frige Baader!
Vi tittar! Vi tittar!
Frige Meinhof!
Patricia.
Att jag ska ge mig av under den vackraste årstiden
ska jag stanna eller ska jag åka
Jag har en patient som kommer om fem minuter.
Jag ska be honom komma tillbaka senare. Varsågod.
för jag ger mig av under den vackraste årstiden
Den låten har fastnat i min skalle. Och den låter så högt!
I SESSION
Vet ni vad jag menar?
De ska försöka hålla henne vid liv trots allt.
Markos?
Fort! Ta platser åt oss där borta innan de där killarna tar dem!
Gitarristen är så söt.
Jag hade rätt.
De är häxor.
Jag måste säga till Sara att sticka därifrån.
Hon är den enda flickan som jag faktiskt bryr mig om.
Hennes vanföreställningar ger panik. Hon upplever dem som sanna.
Om jag sticker kan de välja henne nästa gång.
Eller Olga. Jag borde varna Olga också.
Olga har listat ut saker. Hon såg hur de förberedde mig.
Det finns mer i det där huset än man kan se.
De har levt under jorden sen kriget.
Och du tror att de kommer att höra dig nu?
I början gav de mig saker.
Perfekt balans. Perfekt sömn.
De talade med sina sinnen.
Men de tog mitt hår.
De tog min urin.
De tog mina ögon.
Nu kan hon se mig.
för jag ger mig av under den vackraste årstiden
ÖVERFÖRINGENS PSYKOLOGI
FRIMURARNAS HEMLIGHETER
Moder Markos.
Hon vill tränga in i mig. Jag känner henne.
Jag trodde att jag ville det.
SIMULACRUM
Jag lät det hända.
Har ni förstått mig?
Om de får veta att jag var här så tvekar de inte.
De slaktar mig och äter upp min fitta.
- Herr Berger väntar, doktorn. - Herr Berger. Varsågod.
En moder är en kvinna som kan ta alla andras plats-
-men vars plats ingen annan kan ta.
God morgon, pastorn.
MENNONITKYRKAN I OHIO
Är ni fröken Bannion? God dag.
- Är ni fröken Tanner? - Ja. Kom in.
Nå?
Jag försökte ringa er på ert hotell i morse.
För att fråga om ni kunde komma en annan gång.
- Varför? - En inre angelägenhet.
Det är inget bra tillfälle i dag. Men nu är ni här.
Och fem. Och sex.
Och sju. Och åtta! Upp med armbågarna. Och en.
Kom in, Susie.
Fröken Millius och fröken Mandel är kompaniets repetitörer.
Och Viva Blanc? Jag fick veta att hon skulle vara här.
Kära ni, ni har ingen formell skolning och inga referenser.
Ert krav om att få provdansa kom när madame Blanc var på gott humör.
Men ni borde inte vara här alls.
Förstår ni?
Ja? Bra. Börja då.
Jag föredrar dans utan musik. Tack så mycket.
Ni kan hålla takten i huvudet. Ja?
Hypnos. Och här har vi en linje mellan armbågarna.
Ansiktet framåt. Perfekt. Och... Morfeus.
Här, inte så nära ansiktet. Mer som om du håller en fågel eller nåt.
De gjorde det under vår morgonrepetition.
- De la hennes saker i kartonger. - Fick hon gå under jorden, tror du?
Jag struntar i vad som hände. Hon ska bara ringa. Jag är så orolig.
Fröken Bannion? Kom nu.
Jag pratade nyss med madame Blanc. Bra gjort, fröken Bannion.
Ni måste väl hem för att ordna allt och arrangera flytten till Berlin.
- Nej. Nej, jag kan börja nu direkt. - Bra.
Det här är fröken Boutaher. Vår tekniska ledare.
- God dag. - Och det här är fröken Vendegast.
Hon fungerar som husmor för dem av våra dansare som bor här.
- Var kommer ni ifrån? - Ohio.
Vi fungerar som ett slags Ruth Bré-kollektiv.
Vi kan inte ge våra dansare hög lön, så vi erbjuder gratis elevhemslogi.
- Ni tar inte betalt alls? - Inte en mark.
I det här kompaniet förstår vi till fullo vikten-
-av en kvinnas ekonomiska oberoende.
Normalt är det fullt så här års-
-men ett av våra rum blev ledigt.
- Ja, Patricias. - Känner ni Patricia?
Nej, jag hörde några flickor prata om henne i korridoren.
Nu när ni är en av oss ska jag inte hymla.
Patricia har nyligen lämnat kompaniet under sorgliga omständigheter.
Vi tror inte att hon kommer tillbaka. Så det finns ett rum åt er.
Vi skickar en av våra flickor som får hjälpa er med ert bagage.
- Efter lunch? Går det bra för er? - Ja.
Det är ok... Ja.
Det är perfekt.
Hej! Förlåt att jag är sen. Det är regnet.
När det regnar i Berlin åker alla taxi.
Och jag var dum nog att låta vår åka. Hej. Jag heter Sara.
Vi får försöka på gatan. Har du ett paraply?
När du inte var här vid sex var jag tvungen att ta rummet en natt till.
Åh, Susie, förlåt mig. Allt är en enda röra på kompaniet.
Varför skrattar du?
När du sa "Berlin" nyss, du sa "alla i Berlin"-
- så slog det mig att det inkluderar mig nu.
- Jag bor i Berlin. - Ja. Grattis.
Jag hörde att du var en sensation i dag.
Har du ringt din familj och berättat för dem?
Fröken Blanc kom på min audition.
Men hon gick direkt efter.
Hon är otrolig. Hur hon förmedlar sitt verk.
Hennes energi. När den lyser på en så är den beroendeframkallande.
Hon är tuff. Hon höll kompaniet vid liv genom kriget.
När högern ville att kvinnor skulle sluta tänka och öppna livmodern-
- så var Blanc där. Tack. La vrai chose.
Va? Var det franska?
Det är en bomb. Jag känner lukten.
Det ligger en bank där borta.
Vet du inte vad som händer här?
Kaparna förhandlar om ett frigivande av Stammheimfångarna i kväll.
RAF. Baader-Meinhof.
De kidnappade en pamp. Under kriget var han med i nazist-SS. Officer.
Nu är han chef för den tyska arbetsgivareföreningen.
Du förstår inte hur hemskt det är, va?
Förlåt. Jag är bara orolig för min vän.
Akt 2 Tårarnas palats
Då röstar vi.
Var och en säger namnet på den kandidat hon föredrar.
Mandel, vem röstar du på?
- Det är slut. - Du måste välja.
- Moder Markos. - Blanc, vem röstar du på?
- Jag avstår. - Jag röstar på Markos.
Tre röster fler på Markos. Det är avgjort.
Markos behåller makten. Låt ingens röst ligga henne till last-
- och låt majoriteten bestämma. Länge leve Markos.
Länge leve Markos!
Vi vet inte-
- om kaparna ska flyga Lufthansa- planet till en fjärde destination-
- eller hur det är med gisslan ombord.
I går krävde de palestinska kaparna-
- att alla fängslade medlemmar av Röda armé-fraktionen ska friges.
Sluta drömma, min lilla vän.
Moder frågade om dig. Hon måste veta om vi kan fortsätta nu när vi röstat.
Ni kände alla till mina betänkligheter om Patricia.
Det som hände Patricia var hemskt, men nu måste vi prova ritualen igen.
Och det snart.
Frågan är inte bara med vem ska vi prova den nu.
Vi måste också se till att det fungerar på vem vi än väljer.
Moder litar du på att du redan har bra idéer gällande detta.
Kanske vore Sara ett bra val.
Ja. Det var rätt att skicka henne för att hämta den amerikanska flickan.
Sara är en bra representant för kompaniet.
Hon känner sig som hemma. Inte sant? Hon trivs här.
Omtyckt.
- Farbror Josef. - God morgon, kära du.
- Ska du till din datja? - Som vanligt.
Jag fryser. Jag ska på universitetet med Clara.
- Vem föreläser? - Lacan.
God morgon, dr Klemperer. Är ni på väg till er datja?
Nästa stopp: Friedrichstrasse. Detta är ändhållplatsen.
Ha era id-handlingar klara för inresan till DDR.
Anke, titta. Det är löv överallt igen.
Jag sopade bort dem i tisdags.
Sovrummen är en trappa upp.
Varför försöker du inte prata med mig som om du älskar mig?
Som omväxling.
Det här är mitt rum.
Och här...
...är ditt. Vi är grannar.
Du kan knacka i väggen om du nånsin behöver nåt.
Fru Sesame?
Doktorn, jag fick semolinan av fru Meier.
De demonstrerar fortfarande för frigivandet av RAF-terroristerna.
Ensslin, Meinhof.
Före kriget hade Tyskland de starkaste kvinnorna.
Som Anke, er fru. Var hon inte stark, doktorn?
Förmiddagsrepetitionen är i Iris-studion om 20 minuter.
Ni värmer upp själva.
God morgon.-God morgon.
God morgon.
Hur är det med ditt knä? Okej?
Det är underbart att ni alla är här.
Vi har en gladare kompaninyhet i dag. Vi har en ny dansare.
Det här är Susie Bannion som har kommit till oss från Amerika.
Jag hade privilegiet att se hennes audition i går.
Vi har enorm tur som får henne. - Vill du säga nånting, Susie?
Jag vet inte... Hej.
Det känns som om jag inte är här än. Jag vet inte.
Hoppa in när du känner dig redo. Välkommen till vår lilla familj.
- Susie. - Hej.
Då så. I dag vill jag fortsätta exakt där vi slutade med "Volk".
Jag har pratat med Olga och hon ska dansa Patricias roll.
Och, Sara, jag vill att du dansar Olgas roll.
Är alla nöjda med det? Okej. Bra.
Nej, nej, nej. Stäng av musiken. Ett ögonblick.
Okej. Så... Och en och två och tre!
Du drar upp det ur marken, okej? Tyngdkraften.
Och allihop, härifrån, snälla? Och, Tanner...
En och två och tre. Och en och två och tre.
Det här är kasst!
- Så kasst! - Okej. Ska vi ta tio minuters paus?
Du orkar inte ens respektera dina lögner.
- Fröken Ivanova! - Nej, nej, nej, nej. Det är okej.
Låt oss ta itu med det här.
Patricia är borta, Olga. Vi vet inte var hon är.
Om hon har gömt sig hade hon väl inte sagt det till oss?
- Hon hade sagt det till nån. - Hon umgicks med typer som sökte mål.
Och vi vet att det var en ny bomb i Kreuzberg i går kväll.
Hon skulle aldrig göra det.
Hon ville leva som hon lärde. Vem beundrar inte det?
Och det finns så mycket att förändra i världen.
Om hon vill bo i en källare och fylla flaskor med bensin är det hennes val.
Och vem blir inte ledsen om hon blir skjuten av polisen?
Du manipulerar allt.
Hon litade inte på er för att ni är hycklare!
Tar du Olga till hennes rum, Tanner?
Nej, fröken Tanner!
Ring efter en taxi till Olga! Hon har fått nog.
Och hon packar sina saker och drar åt helvete från denna rabieshärd!
Häxor!
Jag beklagar det där.
Det vi gör är eldfängt.
Okej. Vem ska dansa huvudrollen?
- Sonia? - Jag kan inte. Inte än.
Caroline?
Nåväl. Vi klarar oss. Jag föreslår att vi alla tar det från början.
Jag dansar.
Jag kan det. Det är i dokumentären. Jag har sett det hundra gånger.
Vännen, vi repeterade det här verket i tio månader innan vi uppförde det.
- Jag har sett det live också. - Gör det själv först då.
Vi vill inte utsätta de andra för risker.
Det sista vi behöver är att nån blir sparkad i revbenen.
Okej?
Fru Marks. Musik, tack.
Okej, sluta. Sluta, sluta, sluta.
Okej. Töm skallen.
Jag vill att du börjar om. Har du värmt upp? Det här är inget skämt.
Olga? Är allt bra?
Oj.
Olga.
Kom hit. Kom.
Kom till mig.
Ditåt.
Du börjar på ett med musiken.
Om om det känns obehagligt, sluta bara. Du börjar här.
Och...
Högre!
Bravo! Bravo, Susie!
Det går över.
Du är inte den första dansaren som tappar rumskänslan.
- Jag brukar inte bli yr. - En kollaps är en yrkesrisk, tyvärr.
Jag... jag kollapsade inte.
Du ligger på golvet och det är inte där dansen slutar.
- Jag försökte låta bli att kräkas. - Susie, lugn, det var underbart.
Sara, tar du henne till hennes rum? - Du kan vila resten av dagen.
- Så upplysande. - Okej, kom igen, flickor.
- Och en och två och tre... - Och...
Nej, Susie. Vi måste studera Amerika.
Jag sa nej.
Susanna.
Gick det bra?
MODER TENEBRARUM MODER LACHRYMARUM
MODER SUSPIRIORUM
Hör upp, tack. Skada inte Olga.
Långsamt.
Det kändes som en förbannelse.
Ut.
- Polisstationen. God kväll. - En ung kvinna har försvunnit.
Hon kan inte ha vetat vad hon gjorde.
Hon bar bara mer av våra avsikter än vi trodde.
Vi lät också oss själva bli arga på Olga.
Ja. Flickan är en naturbegåvning. Som Patricia, fast renare.
Hon kan vara mer av det vi söker. Till och med bättre än Sara.
- Ska vi säga det? - Nej. Inte än.
Du ser inte bättre ut. Eller är du alltid så här blek?
Jag lämnar er.
God kväll.
Amisherna bröt med mennoniterna på 1600-talet.
De var rädda att mennoniterna började bli för frisinnade.
"De", inte "vi"? Så du har lagt det religiösa tänkandet bakom dig?
- Vill du inte prata om sånt här? - Jag förstår inte varför vi gör det.
Det är svårt att inte bli nyfiken på dig. På två dar har du provat-
- blivit antagen och dansat en huvudroll.
Hur började din resa till oss?
Jag åkte till New York. Till Martha Graham Center.
Jag såg dig där tre gånger.
Jag åkte buss en gång och liftade de två andra.
Det är riskabelt.
Blev du bestraffad?
Ja.
Men jag kände att jag måste se dig.
Hur kändes det i dag? Att dansa "Volk"-
- inför den som skapade verket? Jag vet, det är en fåfäng fråga.
Låt mig få ställa en annan fråga. När du dansade-
- hur kändes det inne i dig, inne i din kropp?
Det kändes som hur jag tror att det måste kännas att knulla.
- Menar du att knulla en man? - Nej, jag...
Jag tänkte på ett djur.
Du såg...
Jag ska be Caroline att jobba på dina hopp med dig.
Dina är långtifrån bra nog än. Vi måste bygga upp dig.
Så att jag kan dansa huvudrollen?
Jag behöver se dig dansa på den här nivån om och om igen.
Jag klarar det.
Olga fick "Volk" att verka svårhanterlig.
Hon förstod aldrig verkets hjärta.
Hon saknade övertygelse. Jag är lättad för att hon är borta.
Tack för din hjälp med det.
Madame Blanc vill att jag dansar huvudrollen i "Volk".
Jag trodde inte att det skulle bli så här.
Hon är så snäll.
Vad roligt.
Mår du bra?
Jag är okej, jag bara...
Jag tänkte på det Olga sa på repetitionen.
- Om Patricia. - Vad menar du?
Hon var aktiv i politiska grupper.
Ingen vet var hon är eller om hon är okej.
Var det sant?
Det Olga sa?
Ja.
Patricia litade inte på matronorna.
Och jag förstod aldrig varför.
- Kan du göra mig en tjänst i morgon? - Ja.
- Vi kan åka fast. - Det är okej.
Moder. Moder. Moder.
Susanna.
Akt 3 Att låna
Kom in. Fort, fort!
Vad vill ni?
Vi vill prata med kompaniets rektor. Fru Markos.
Det gäller en flicka vid namn Patricia...
Patricia Hingle.
Finns här någon som heter Blanc?
Det är jag.
Ska ni inte komma in? Varsågoda.
Följ mig.
- God morgon. - God morgon.
- Okej. Ja, vi ses snart. - Marketa.
Marketa. Kom nu!
Kom nu!
Kom, kom, kom.
Är du säker på att ingen kommer?
Jag är säker. Ingen kommer hit på helgerna.
- Patricias är inte här. - Leta efter Olgas.
Olga... Hon är inte här.
Jag behöver bara ett nummer.
Till hennes föräldrar. Eller nån som kan säga att hon inte är i Berlin.
Vad konstigt.
1961.
1955.
1949.
Vad bisarrt.
Kom, kiss, kiss, kiss, kiss.
Här finns inget. Kom.
Den här morgonen vänder vi våra instinkter inåt.
Fröken Millius, fröken Mandel, kan ni dra för speglarna?
Fröken Marks, ingen musik.
Jag vill börja jobba på ett nytt verk.
Ett verk om återfödslar.
Den oundvikliga dragning som de har på oss-
- och våra ansträngningar för att undfly dem.
Vi lär oss det nu, men, Susie, du improviserar fritt i dess hjärta.
Jag är intresserad av dina instinkter här.
Verket ska heta "Wieder öffnen", "Öppna igen". Allez!
En, två, tre, fyra. En, två, tre, fyra.
Du skulle ha sagt att hon skulle komma.
Hon ville själv känna på Susie.
Så ni placerade henne i en skrubb under golvet?
- Helena Markos? - Moder ville det.
Jag trodde att vi skulle sluta kalla henne det.
Om Markos var en av de tre mödrarna hade vi inte varit i denna situation.
Du skulle ha berättat för Markos om fröken Bannion själv.
Nu vill Moder ha henne.
Vi kan inte få en flicka till att försvinna så fort.
Vi röstade, allihop. Du är inte den vi följer.
Om Markos vill ha flickan måste du förbereda henne.
- Vill hon ha henne då? - Ja.
Markos vill leva.
Vi hittade flickan i rätt tid.
Vi ska inte göra nåt överilat den här gången.
Jag meddelar Markos när flickan är redo.
- Balfour. - Ja, ja.
Hände nåt med dig under dansen?
Nej.
Kän... kän...
Kände du nåt... där?
Någon? Eller bara något?
- Vad fick dig att säga det? - Jag vet inte.
Förvirrar jag dig?
Nej, men...
Det är konstigt. Det är sånt som Patricia hade sagt. Det är bisarrt.
Kom. Vi byter om. Annars går Sonia utan oss.
Jag har en klänning du kan låna.
Lilla Susie gick ensam ut i den vida världen
Susie!
Jag vill återuppta en gammal sed.
- Vad hade du tänkt dig? - Ett vittne.
En av våra nya vänner från polisen?
Varför inte en av skönheterna som sitter i fönstret?
Vi har redan ett vittne.
Gubben som skickade polisen till oss. Han blir vårt vittne.
Ja. Ingen av våra flickor. Det hade gjort dem galna.
Det stämmer. Och det är bra att Susie ser oss.
Fortfarande en del av världen.
Hon kanske förnimmer vad vi vill med henne.
Hon förnimmer väldigt mycket. Man ser det i hennes ögon.
Jag ser det varje natt. När jag sänder henne våra drömmar.
Är det sant?
Jag vet vem jag är!
Det är ingen fara. Det är okej.
- Mår hon bra? - Det är bara en mardröm.
Markoskompaniet-specialaren. Otroligt att det tog sån tid.
Säg till mig om hon behöver en valium.
Hon har rätt. Jag drömde om hårbollar i toaletter i tre veckor-
- innan jag fick en hyfsad natts sömn här.
Maka på dig.
Jag har bara delat säng med min syster.
Vi är systrar nu.
Akt 4 Att ta
I ett pressuttalande kräver ledaren för kaparna, martyren Mahmud-
- att Baader, Ensslin, Möller och de andra RAF-fångarna-
- friges från Stammheimfängelset och flygs till Mogadishu.
God dag.
Kan jag få prata med kommissarie Glockner eller kommissarie Albrecht?
- Namn? - Klemperer, Josef.
Ett ögonblick.
Kaparna kastade ut planets döda pilot Jürgen Schumann på banan.
Han hade dödats med ett skott i huvudet.
Glockners kontor är till höger. Sätt er där, så kallar de på er.
VEM ÄR PERSONEN PÅ BILDEN?
Dr Klemperer? Ni är väntad. Följ med in.
Vi fick se alla rum. Vi såg ingenting ovanligt.
De är professionella artister.
- Illusionen är deras hantverk. - Låt det vara mitt bekymmer.
Har ni pratat med en kvinna som heter Markos?
Patricia kallade henne alltid "Moder Markos".
Hon hade en vanföreställning om att kvinnan ledde en häxsabbat där.
Sedan flera månader.
- Tror ni på häxor, doktorn? - Nej.
Men att människor kan organisera sig för att begå brott-
-och kalla det för häxkonster...
Det kan jag tro på.
Förstår ni vad för slags vecka vi har haft här, doktorn?
Kommissarie Glockner.
Det är inte första gången vi möts.
Ni var tidigare vid kriminalpolisen i Friedenau, inte sant?
Ni försökte hjälpa mig att hitta min fru.
Försvann er fru också?
Två år före ryssarnas inmarsch.
Anke Meier. 1943.
Tack vare ert engagemang kunde jag utesluta Polen.
För det är jag än i dag tacksam.
Och en och två och tre. Och en och två och tre.
Det är okej.
Vill du göra hoppen?
Och... en och två och tre. Och en och två och tre.
Armbågarna högre.
Okej, ett ögonblick. - Susie. En del av hoppet är styrka.
Den utvecklas när du tränar.
Men du verkar ha en motvilja mot dem och jag förstår inte varför.
Är du så glad för att vara fast på jorden?
Du måste ge efter före upphoppet och det förstår du nog inte helt.
Caroline! Kan du komma och göra en serie för oss?
Tack ska du ha.
Och nu du.
Det jag verkligen vill är att vara... vara på golvet just nu.
Självklart. För att du förväxlar fysisk svaghet med konstnärliga val.
Och för att du är trött.
Just nu motarbetar hoppen strukturens dragning, men...
Det är för tidigt för det, tycker du inte?
Golvarbetet håller de andra dansarna nedtryckta.
Så det här... Det här kan upprepa det...
...på en lite högre höjd.
Om jag stannar nära golvet nu och går direkt till hoppen senare-
-så blir det mer konkret.
Motståndet är mer... emfatiskt. Va?
Jag vet inte hur medveten du är-
- om vilken tid vi genomled här för 40 år sen.
Ur vilket detta verk är sprunget.
Vi lärde oss då till ett högt pris värdet av föremåls balans.
Varje pil som flyger känner jordens dragning.
Men vi måste sikta uppåt.
Vi måste få upp dig i luften.
Låt henne vara.
Caroline, du ska inte vara rädd.
Allt blir bra. Ja?
Fröken?
Ett ögonblick, snälla ni.
- Jag söker en dansare i ert kompani. - Vem söker ni?
Ni är Sara.
Ja. Kan jag hjälpa er?
Jag är en vän till Patricia.
När fristen löpte ut meddelade kaparna polisen-
- att de hade hällt ut all taxfree- sprit på planet över gisslan-
-och skulle sätta eld på dem.
Men när de hörde att Västtysklands regering förberedde frigivningarna-
- så förlängde de fristen till efter midnatt.
Jag förstår inget av det här. Jag vet vad hon var inblandad i-
- men jag förstår inte hur nåt av det skulle kunna hända inom kompaniet.
Hon beskriver...
...en revolutionär organisation och en ledarskapskris.
Var Markos svårt sjuk?
Jag bor där. Jag har vänner där. Jag såg inga bevis för det här alls.
Ingen har försökt värva mig eller nån av de andra flickorna.
Läs det här.
- Vad är det här? - Det är Patricias dagbok.
Moder Markos, Moder Meinhof.
Dansrepetitionerna, politiska aktioner.
De två områdena i Patricias liv var lika viktiga.
Det är så överföring sker.
Hur vanföreställningar skapas.
Vanföreställningen, Sara, är en lögn som säger sanningen.
Det står "häxor".
Kanske är Patricias fantasier om häxor-
-hennes sätt att bearbeta-
-någon annan slags intrig.
Kompaniet är en familj. Det finns mycket kärlek där.
Kärlek och manipulation delar väldigt ofta hus.
- De är titt och tätt sängkamrater. - Ledsen, jag ser inte det här.
Ät.
Fast...
...polisen kanske missade nåt.
Och Patricia talade om-
- hela dolda områden i huset. Rum som är hemliga.
Jag vill inte vara respektlös. Det vill jag inte.
Men du frågar mig och jag svarar. Det är ett danskompani.
Sara. Snälla du, titta bara närmare.
Tack för att du bryr dig om Patricia, men jag hoppas hon inte återvänder.
God natt.
Sara? Skynda på. Jag är trött och behöver badrummet.
- God natt, Doll. - God natt.
Hon har inte kommit tillbaka än.
Hon kanske träffar nån.
En del av problemet är alltid att man inte ser sin kropp i rummet.
En vinkel i en spegel eller på film räcker inte.
Rörelser är aldrig stumma. Det är ett språk.
En rad energiska former skrivna i luften som ord som bildar meningar.
Som dikter.
Som böner.
Besvärjelser?
När du hoppar är det inte höjden, utan rummet under dig som är viktigt.
Varje hopp upp i luften måste vara ett coup de foudre.
- Jag förstår inte. - Ett blixtnedslag.
En kärleksblixt, faktiskt.
Det är vackert.
Det finns två saker som dans aldrig mer får bli:
Vacker och glad.
I dag måste vi slå sönder näsan på allting som är vackert.
Och om du ska bli dansare så måste du lära dig franska.
Oroa dig inte. Blanc arbetar redan på en ny metod.
Hur kunde vi veta vad som skulle hända med Patricia?
Det vi försöker har aldrig gjorts.
Hur vet vi om det ens går? När en flicka inte överlever-
- kommer väl andra inte heller att överleva?
Patricia ville inte och Blanc tror att det var orsaken.
Vi skulle inte ha pressat henne. Hon var inte redo.
Vi ville ge henne vår makt, men hon ville spränga varuhus. Dumma flicka.
När man dansar en annans dans gör man sig till skaparens avbild.
Du tömmer dig så att hennes verk kan leva i dig. Förstår du?
Ja.
Du är i ett kompani nu. Du måste hitta din rätta plats och besluta-
- vad du vill vara för det här kompaniet.
Är det huvudet? Ryggraden?
Könsorganet? Hjärtat?
Händerna.
Jag vill vara det här kompaniets händer.
Högre. Högre.
Högre. Högre. Högre.
Högre.
Högre. Högre. Högre.
Högre. Högre.
Högre!
Ibland behöver jag bara bli tillsagd två gånger.
Hur vet vi att ingen tänker spränga oss?
Patricia kan ha berättat för folk om oss. Som med gubben.
- Du har rätt. - Vi får inte misströsta.
- Vi har tid. - Men hur mycket tid?
Om Moder dör innan Blanc kan ge oss Susie är det slut med kompaniet.
Markos håller ut för oss.
Du har sett henne. Hennes kropp är ett fängelse.
Den ena sjukdomen efter den andra. Hur länge kan hon...
...33, 34, 35, 36, 37-
-38, 39, 40, 41...
...57, 58, 59, 60, 61, 62...
...65, 64, 63...
...23, 22, 21...
Tio, nio, åtta, sju, sex...
...två... ett...
Vi kunde inte stoppa henne. Hon var för snabb med kniven.
- Det gick så fort, Moder. - Hon är kall.
Patricia skrev om "tre mödrar"-
- som var förlorade i tiden och som kom före alla kristna påfund.
Tre gudar, tre djävlar. Moder Tenebrarum-
- Moder Lachrymarum och Moder Suspiriorum.
Mörker, tårar och suckar.
Jag såg bilder av det i natt på porslin. Väldigt fina saker.
Man ser att de har pengar.
Patricia sa att Markos hävdar att hon är en av de tre.
Men meningarna är delade mellan dem.
Hon skrev om markositer och blanciter.
En inre splittring.
Är madame Blanc inblandad i det?
Tror de att de är häxor?
Man kan ge någon sin vanföreställning, Sara.
Det är religion.
Det var Riket.
Riket hade dessa saker.
Insignier. Esoteriska ritualer.
Dessa mödrar kan vara-
-kodnamn för grundare-
- med metaforiska historier. Jag vet inte.
Men jag vet att du bor med farliga människor.
Patricia kan vara kvar... där inne.
De kan hålla henne fången i huset.
Jag kan inte lova att polisen kommer tillbaka-
- för att inspektera ett skåp fullt av porslin-
- efter allt som har hänt. Men vi kan försöka.
Och fram till dess får du vara rädd om dig.
Du kanske kan åka bort. Har du nånstans att ta vägen?
Jag löser det.
Och du bör lägga tillbaka den här. Eller ännu hellre, lämna den här.
Det är inte bra för dem att veta att du har den.
Fortsätt kämpa! Vi fortsätter kämpa!
Judith, jag gör det.
"Är någon bland eder sjuk må han då kalla till sig församlingens äldste."
"Dessa må bedja över honom och i Herrens namn smörja honom med olja."
"Och trons bön skall hjälpa den sjuke"-
- "och Herren skall låta honom stå upp igen och om han har begått synder"...
Min dotter...
..."skall detta bliva honom förlåtet."
Min yngsta...
Hon är min synd.
Hon är det jag har besudlat världen med.
Det är väldigt viktigt. Kommer du ihåg det här?
Det här är ditt centrum. Använd ditt centrum.
Och skapa ett rum...
- Jag förstår nu. - Vänta. Vänta.
Okej.
Du hänger. Du hänger i luften. Skapa ett rum. Kommer du ihåg det?
Jag förstår.
Du ingår nån slags överenskommelse med dem.
Jag vet inte vad du pratar om.
Hur kan du veta vad de kräver av dig i gengäld?
Sara, vad du än tror så är ingenting fel.
Du har bara inte sett räkningen än.
Ingenting är fel.
Tyska gränspolisens specialstyrka stormade Lufthansaplanet i natt-
- och dödade tre av de fyra kaparna-
- och avslutade fem skräckdygn för passagerarna.
I Stammheimfängelset i Stuttgart-
- hittades i morse tre av de fem RAF-fångarna döda i sina celler-
- i en uppenbar självmordspakt som de slöt-
- efter att ha hört nyheten från Mogadishu.
I hela Tyskland demonstreras det och man ropar-
-att fångarna blev mördade.
Rikspolischefen Horst Herold förklarade-
-att Baader-Meinhof-eran är slut.
Vad är det med dig?
Du ska inte vara så rädd för det vita, Susie.
De behöver se dig från den bakersta raden.
Var är Sara?
Hon kom tidigt i morse, sminkade sig och gick sen.
God afton. Välkommen.
Är det första gången ni är här?
Varsågoda och kom in.
Ja, tack. Mycket nöje. Det är rakt fram.
Akt 5
I Modershuset (Alla Våningarna är Mörker)
Fyra minuter!
- Är det sant? - Sara.
- Patricia!
Patricia. Patricia.
Jag visste det!
Förlåt att det tog mig sån tid. Jag är hemskt ledsen.
- Vad har de gjort med dig? - De skulle komma hit varje dag.
Allt är över nu. Jag ska få ut dig.
Föreställningen börjar där uppe. Alla tittar åt andra hållet.
Upp. Upp.
Patricia. Patricia, upp.
Upp.
Sara!
God afton.
Det här verket skapades 1948.
- Marketa. Var är Sara? Sara? - Jag vet inte.
- Är hon där uppe? - Nej.
Bara dansa som om hon var med er.
Sara!
Det här är sista gången som verket uppförs.
Markos danskompani presenterar:
"Volk".
Gå!
- Min älskling... - Nej!
- Sara, ligg stilla. - Nej!
Snälla!
Nej! Nej!
Hon är redo, Blanc. Det är dags.
Snälla ni! Snälla, sitt kvar!
Håll er lugna och sitt kvar!
Akta!
Allt är bra. Lämna salongen. Vi måste avbryta föreställningen.
Var snälla och se till att ni inte lämnar kvar något.
Det är bra. Allt är bra, Sara. Allt är bra.
Allt är bra, Sara.
Förlåt att jag improviserade.
Det här får inte hända igen. Du har bara börjat förstå, Susie.
Vi tog upp Sara för att försöka avsluta föreställningen i tid-
-men då fick du det att spåra ur.
- Skadade jag de där människorna? - Inte den här gången.
De såg en dans, det var allt.
Allt är en enda röra, va?
Den där ute.
Den här inne.
Den som kommer.
Varför är alla så snabba att tro att det värsta är över?
Jag kan förklara allt för dig.
Men jag tror att det vore fel.
Du låter mig inte välja. För du älskar mig.
Blunda.
Inga drömmar i natt.
Lita på mig.
Lita tryggt på mig.
Akt 6 Suspiriorum
I natt. Det måste ske i natt.
Doktorn. Doktorn, soppan är klar.
Ni kan äta och dricka precis vad ni vill.
I kväll är det fritt fram.
Hallå?
Josef?
Anke?
Karol angav oss.
Jag hade bara ett par minuter på mig att fly.
Jag sprang in i lägenheten, men mina papper var borta.
Sen gick jag mot Teplice.
Jag tänkte att Mirek skulle ge mig husrum.
Men de grep mig vid gränsen och tog mig till Theresienstadt.
Ingen trodde på att jag var född i Gartz.
Efter befrielsen tog jag mig till Zürich och sen till Bristol.
Jag har skapat mig...
...ett nytt liv där.
Ett fint liv.
Jag fick veta att du dog under inmarschen.
Så blont var hennes hår
och hennes mun så röd som vin
och den som drack av vinet
kunde ej mer lyckan finna
i hennes ensamma år så blont var hennes hår
och hennes mun så röd som vin
och den som av vinet drack
kunde ej mer lyckan finna
Se så smutsigt han har gjort det!
Ha medlidande!
Medlidande? Varför skulle jag det?
Du hade många år på dig att lämna Berlin med din fru-
-innan gripandena började!
När kvinnor säger sanningen till dig känner du inget medlidande!
Du säger bara att det är vanföreställningar!
Jag är inte skyldig!
Jag är oskyldig!
Jag kommer ihåg allt!
Jag är oskyldig!
Det finns skyldiga män i Berlin.
Överallt! Men jag är inte en av dem!
Jag är klar, madame.
Du ser rädd ut.
Hon är rädd för dig.
Det kommer inte att finnas nåt kvar av dig i dig.
Bara plats för mig.
Jag kom hit för det här.
Ni har alla väntat länge nog.
Det händer!
Kom du hit frivilligt, Susie?
Du får inte tvivla, Susie. Om du gör det kan jag ta med dig tillbaka.
Jag kan ta ut allt det här ur ditt huvud. Du kan glömma allt.
Jag vill att det här ska vara rent.
Vi vet alla vad du vill.
Det här är inte fåfänga! Det här är inte konst!
Det är nåt som är fel här. Känner du inte det?
Det här är inte rätt. Vi måste stoppa det nu.
Vi har stått på två sidor om det här för länge nu.
Markos. Markos. Markos. Markos.
Om du accepterar mig-
- måste du förkasta kvinnan som födde dig.
Tänk på den falska modern nu.
Förkasta henne! Fördriv henne!
Du har den enda moder som du behöver här.
Död åt alla andra mödrar. Säg det.
Död åt alla andra mödrar!
Vem är du?
För vem smordes du? Vilken av de tre mödrarna?
Moder...
Moder Suspiriorum.
Jag är hon.
Död åt alla andra mödrar.
Jag är modern.
Vad begär du?
Att få dö.
Moder.
Moder, jag är så trött.
- Vad begär du? - Att få dö.
Jag vill dö.
Söta flicka.
Vad begär du?
Att få dö.
Ja.
Dansa. Dansa, fortsätt dansa.
Det är vackert.
Var försiktig här.
Ja. Det har snöat. Allt är vackert.
Och så igen. Ja, långsamt.
Okej. Bra. Bra.
God afton god natt
med rosor beströdd
med nejlikor prydd
lägg dig nu ner
i morgon bitti om Gud vill
så vaknar du igen
Epilog Ett skivat päron
- Herregud, vilken natt. - Jag drack på tok för mycket vin.
Tanners och Balfours sång då? Visst var den fantastisk?
Ja, jag älskade den.
- Salam alaikum, fröken Boutaher. - Alaikum salam. God dag.
God morgon! God morgon.
Flickor, nu måste ni lyssna.
Jag har en mycket tråkig nyhet. Ni måste vara tappra när ni hör det.
Madame Blanc har lämnat kompaniet.
Kom igen. Var tappra, flickor.
Var tappra.
SLÄKTPASS ANKE MEIER
Det här går inte, doktorn.
I går ringde jag nästan polisen. Ni måste vara rädd om er.
Jag vet att ni har gått igenom mycket, men det här går inte.
- Hur kom ni in? - Vänta där ute.
Jag beklagar det som mina döttrar gjorde mot er.
Jag hade inte möjlighet att förhindra det.
Jag tror att du förtjänar att veta sanningen.
Din fru försökte fly söderut till Teplice.
Hon greps av gränsvakter-
-i skogen strax utanför Glashütte.
Hon togs sen till Theresienstadt-lägret.
Hon levde där i 20 dagar.
Den 11 november 1943-
- gav lägerkommendanten, en man vid namn Burger, order om-
- att alla 40 000 som var fångar där skulle stå ute i kylan-
-för att räknas.
Timme efter timme gick.
Några hundra frös ihjäl.
Din fru hade två kvinnor hos sig när hon dog.
Kvinnor som hon hade lärt känna-
- och som fick henne att känna att hon inte var ensam.
Hennes sista tankar-
-var om hennes födelsedag-
- då du tog med henne på en konsert som överraskning.
Chopin och Brahms.
Det var första gången som du höll hennes hand.
Hon frös när hon dog.
Men hon var inte rädd.
Hon tänkte bara på dig.
På Anke Meier.
På Patricia Hingle.
På Sara Sims.
På Susanna Bannion.
På alla kvinnor som blev ditt fall.
Alla minnen kommer att försvinna.
De smälter bort i solen och försvinner.
Vi behöver skuld...
...doktorn.
Och skam.
Men inte din.
Doktorn. Doktorn.
- Vem är ni? - Fru Sesame.
- Ja? - Ja.
- Hur dags är det? - Klockan elva.
Kom till mamma. Vi går till trädgården.
Kom, Lutz!-Vi ses.
Hej. Det är Alexandra. Hur ser det ut med middagen?
Vi ses, Alex.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB