I tidligere afsnit:
Kongeriget Leah.
Dronning Tamlin har altid skjulte hensigter.
Du kan stadse mig ud, mor, men ikke forandre mig.
Prinsesse.
- Med dig var jeg mig selv. - Skal jeg ægte Deres datter?
Jo før det offentliggøres, desto hurtigere sikres folkets fremtid.
General Riga. Galningen bag De Blodrøde.
- Allanon er taget til fange. - Hvem andre ved det?
- Hvad vil du her, Bandon? - Jeg kan lide dig.
Men du har noget, der tilhører Troldmandsherren.
Kraniet. Du ved, hvor de gemte det.
Giv mig druiden. Ellers dør din onkel.
Fremad!
Af sted!
Hvorfor er jeg her?
- Du skal stilles for retten. - Jeg har ikke begået en forbrydelse.
- Du udøver da magi, ikke? - Jeg står ikke til ansvar for dig.
Det glemte jeg. Druiderne står over os andre.
Druider har tjent De Fire Lande i årtusinder.
Alligevel blev hundredvis af dem myrdet her.
De er martyrer i kampen mod de mørke kræfter.
Både Dagda Mor og Troldmandsherren var druider.
De startede en krig, der tog tusindvis af liv.
Begge misbrugte magiens gave.
De styrkede deres sjæl for at kunne begå folkemord.
Og nu vandrer du den samme vej, general Riga.
Kun en druide kan finde på at sammenligne mig med massemordere.
Denne fæstning var Troldmandsherrens palads.
Her sidder du på hans trone og moraliserer om magiens ondskab -
- mens hans mørke skygge atter tårner sig op over De Fire Lande.
Hvem skal besejre Troldmandsherren, hvis han vågner igen?
Mænd som mig.
Jeg besejrede dig.
Sig mig...
Hvor er "Paranors kodeks"?
Det er vel i den, at al din viden om magi er, ikke?
Du får den aldrig.
Fordi kun druiderne må kende og bruge magiens kraft?
Magi er ikke et våben. Det er en gave.
Men der er en pris at betale.
Du behøver ikke at fortælle mig om magiens pris.
Mine mænd blev flået i stykker af dæmoner uden for Arborlons porte.
Du vanærer dine faldne mænd med dine handlinger.
Lad mig gå, så jeg kan bekæmpe vores virkelige fjende.
Den virkelige fjende er magi.
Når jeg har ødelagt kodekset, vil magien være udryddet i De Fire Lande.
- Eretria... - Velkommen tilbage, kortøre.
Du er...
Jeg troede, at du var...
Jeg er her nu.
Hvordan fandt du mig?
Amberle.
Amberle? Det er umuligt.
Hun kom til mig i et syn. Hun sagde, at du var i knibe.
Halløj! Hvem er du?
- Vil du sige, hvad du skal? - Jeg skal være her.
Hvad laver du her?
Hvad sker der?
Han gik hen mod laden. Måske for at dræbe dig.
Jax! Nu er det nok!
Det er dine penge.
Er han sammen med dig?
Wil Ohmsford. Det er Garet Jax.
Wil Ohmsford selv. De Blodrødes mest eftersøgte.
En klipning var en god idé.
Hun gav mig en pose diamanter for at finde dig.
- Er du dusørjæger? - Jeg foretrækker våbenmester.
- Mener du det? - Ja.
Sig det. Du så, hvad jeg gjorde i røverlejren.
Jeg dræbte otte mænd uden overhovedet at svede.
Jeg hedder Mareth. Tak for interessen.
Et par kortører til. Hvad var oddsene for det?
- Jeg skal finde Allanon. - Siden hvornår?
Siden Bandon tog min onkel. Og så skal jeg til Paranor.
De Blodrøde tog ham i Leah. Han føres til Gråmark.
Kender du det?
Det er en gnomfæstning. Magikere går ind, men kommer aldrig ud.
Jeg kan have givet dem nogle.
- Arbejder du for De Blodrøde? - Deres penge dur også.
Inden du bliver storsnudet...
Jeg går ikke op i sager, ideologi, politik eller skyld.
- Du fører mig til Gråmark. - De Blodrøde leder jo efter dig.
Jeg har intet valg. Det gælder min onkels liv.
Jeg bryder mig heller ikke om håbløse missioner.
Jeg troede ikke, at Garet Jax var bange for en kamp.
De Blodrøde er ikke til at spøge med.
Våbenmesteren er altså bange for nogle elvere?
Sødt. Jeg er ikke bange for noget.
Det er da noget at sige.
Hvorfor ikke bevise det ved at få mig til Gråmark?
Hvad sagde du til Eretria?
Min datter og jeg skal tale i enrum.
Tak.
Sandheden. At du har gjort det før, og at hun var seneste offer.
Så tilbød jeg hende en pose diamanter for besværet.
- Prøvede du at bestikke hende? - Det var ikke særlig svært.
Hun tog dem skam med glæde.
Søde, lad mig sige det ligeud.
Du har ét formål lige nu. At blive gift med kong Ander.
Du har aldrig brudt dig om elverne.
Hvis jeg er en del af en større plan, vil jeg vide det.
Elverne er på randen af borgerkrig.
Jeg tvivler på, at vi kan forhindre det.
Som deres dronning skal du overtale din mand til at sende bud efter mig.
Jeg kommer naturligvis.
Leahs hær knuser oprøret, og når det er slut -
- beder du os om at bevare en garnison i Arborlon.
Så du kan overtage Vestlandet uden nogen modstand.
Jeg sikrer vores fremtid.
Min opgave er at beskytte kongeriget med alle midler.
Jeg forventer, at du samarbejder. Jeg kræver det faktisk.
Og hvis jeg ikke gør det?
Så ser din ven med de rosenrøde læber ikke Solen stå op igen.
Hvad får dig til at tro, at du kan finde hende igen?
Hvad får dig til at tro, at jeg ikke har en, der holder øje med hende?
Magtesløshed må føles mærkeligt for dig.
Kraverne blev brugt under krigen for at fængsle dæmoner.
For at finde ud af hvordan man stopper dem.
Du hader magi, men ved alligevel så meget om det.
Jeg hader ikke magi. Jeg har respekt for det.
I modsætning til dig og dine druidebrødre.
I tror, at I kan styre magien, men det kan I ikke.
Hvordan kan det være, at en elver har mwellret-blod i årerne?
Kun en mwellret kan modstå min magi.
De fleste kan ikke klare et angreb eller overtage dets egenskaber.
Jeg blev ikke angrebet.
Men det blev min mor, da hun var gravid.
Storhealerne fik mig ud af hendes krop, før hun døde.
Jeg var allerede inficeret.
Jeg var svag som barn.
Jeg kunne ikke tåle lys.
Jeg havde ofte lammende smerter.
Men jeg kæmpede mig igennem det.
Nu bruger jeg min forbandelse som et våben -
- for at gøre en ende på alle af din slags.
Jeg afslører aldrig, hvor kodekset er.
Du kan tortere mig så meget, du vil.
Det behøves ikke.
Hvor der er en druide, er der altid en Shannara.
Hvor stærk er du, når jeg har Wil Ohmsford?
Hvor meget smerte kan du klare at se ham gennemleve?
Du forstår det ikke, men intet af det her sker ved en tilfældighed.
Troldmandsherren planlægger at vende tilbage, når Solen er blevet sort.
Han vil gå på Jorden igen, hvis du ikke lader mig standse ham!
Vi vil ikke have, du redder verden. Vi vil have, at du forlader den.
Jax og Mareth tager første vagt. Ifølge ham er det en halv dag herfra.
Jeg tog tilbage til Safehold. Jeg gennemsøgte hver en krog af byen.
Det ved jeg.
- En forhindrede, at du fandt mig. - Var du fange?
Nej, ikke på den måde. Jeg fandt et sted, hvor jeg hørte hjemme.
Jeg troede, at du og Amberle havde reddet Ellcrys.
- Troede du, vi havde glemt dig? - At I var kommet videre.
Så det gjorde jeg også.
Jeg mødte en. Vi var lykkelige et stykke tid.
Men så fik jeg det syn.
Amberle bad dig om at opsøge mig.
Sagde hun andet?
Hun sagde, at mørket nærmer sig.
Jeg er ked af det med Amberle. Allanon fortalte det hele.
Han vidste, hvad der ville ske, men holdt det hemmeligt.
Hun valgte det selv, Wil. Og vi er her takket være det.
Sommetider ønsker jeg, at jeg ikke var.
Det er ikke den Wil Ohmsford, jeg kender.
Hvem er det? Den naive knægt, som du kunne udnytte?
Ham, der tror på det gode i andre mennesker.
Ham, der fik mig til at tro, at jeg kunne være mere end en røver.
Du reddede mig, Wil. På så mange måder.
Mærkerne på din arm... De kommer fra elverstenene, ikke?
Hvad laver du? Dømmer du mig?
Ved du, hvordan det er at have alt og så se det forsvinde?
Mere end du tror.
Jeg henter mere brænde.
Skulle vi ikke holde øje efter De Blodrøde?
Var det dig?
Ved du hvad?
Siden dæmonen dukkede op, kravler alle, der har et festtrick, frem.
Det er ikke et festtrick. Det er magi. Det skal man have respekt for.
Jeg kan ikke blive klog på dig. Hvad er du ude efter?
- Hvorfor er en druide så vigtig? - Det kommer ikke dig ved.
Mit råd? Glem det. De Blodrøde er ikke til at spøge med.
De tror på deres sag, hvilket gør dem ekstremt farlige.
Det siger manden, der kun tror på penge.
Jeg var engang som dem. Som dig og dine små venner.
Jeg troede på noget, som jeg var parat til at dø for.
Våbenmesteren har vist en hemmelig fortid.
Godt forsøg. Men jeg gider heller ikke baggrundshistorier.
Det gør du vist alligevel.
Hvordan kommer vi ind?
Vi tager Jax' plan. Den, han udtænkte, da vi mødtes.
Han gik med til at komme for at få dusøren på mig.
Du er ligeglad med sager politik, velgørenhed...
- Du tænker på penge. - Du er kvikkere, end du ser ud.
Jeg har haft en god lærer.
Selv læreren kan snydes. Men det skal ikke ske igen.
Du vil til din egen henrettelse. Jeg ville tjene en skilling på det.
Jeg vil redde min onkel. Hvis jeg så skal samarbejde med dig -
- og befri en, jeg aldrig ville se igen, så må det være sådan.
Men du må arbejde for pengene.
Giv mig et kort over fæstningen og en vej ud.
Det er en dårlig plan.
Ja, meget. Men det er den eneste, vi har.
I går ved lejrbålet... Undskyld.
Du af alle mennesker har ikke fortjent det.
Jeg bruger stenene for at se Amberle eller mit minde om hende.
Hver gang siger jeg, at jeg ikke vil gøre det mere, men...
Jeg... Ja.
Hun elskede dig, Wil.
Hun sendte mig for at finde dig.
Og du forlod et liv, hvor du var tryg og lykkelig for at hjælpe mig.
Det virker ikke retfærdigt.
Hvem har sagt, at livet er retfærdigt?
Ved du, hvad Cephelo ville sige, hvis han var her?
"Ingen lover dig en dag i morgen. Du er heldig, at du har i dag."
Så ville han finde en måde at stjæle dusøren fra Jax.
- Sørg bare for... - Jeg kan ikke blive klog på hende.
Hun tror, at Allanon er hendes far.
Hun har en uforklarlig fortid, kræfter, hun ikke kan styre -
- og måske verdens værste far.
Så jeg vælger at tro på hende.
Der er den Wil, jeg kender og elsker.
Kan du stadig bruge en dirk?
- Eller skal det genopfriskes? - Jeg kan godt huske det.
Der bliver nok brug for dem her.
Gem dem, hvor ingen leder.
Men vær forsigtig.
Ellers sprænger du dine elversten i luften.
Vi er vist klar.
Hun er lang tid om at bestemme sig.
Det er bare et spil.
Ved at ægte hendes datter får vi al den hjælp, vi beder om.
Har du set Catania?
Det tog hårdt på hende, så hun tog tilbage til Arborlon.
Hun ville ikke være her.
Jeg havde aldrig overlevet det sidste år uden hende.
Kong Ander. Jeg vil gerne meddele, at jeg går med til Deres krav.
Tak. Jeg ser frem til vores samarbejde.
Jeg sørger for et formelt møde mellem Dem og prinsessen.
Må jeg drøfte nogle detaljer med general Edain?
Tak.
- Jeg vil mødes med Riga. - Det er umuligt.
Sørg for et møde.
Ingen undskyldninger. Ellers er dit lille oprør hurtigt overstået.
Forstår du mig?
Ja.
Jeg har en fange. Jeg er her for at få dusøren.
I har måske hørt om ham. Wil Ohmsford.
Der er ingen Shannara, før jeg får penge for det.
Sig mig, Jax... Hvordan fangede du ham?
Hvorfor? Vil du skrive en bog?
Vi kan slå ham ihjel. Så er han kun halvdelen værd.
Mens I satte ild til alle gårdene, lavede jeg mine lektier.
Jeg kendte til hans onkel i Skyggedalen og ventede der.
Ikke flere historier. Jeg vil have min dusør.
Ikke før du giver os elverstenene.
Dusøren gjaldt Ohmsford. Ikke stenene.
- Jeg beholder dem som en souvenir. - General Riga vil have dem.
Så må general Riga betale mere.
Selvom du turde skære halsen over på mig, kunne du så dræbe alle dem?
Vi kender svaret begge to. Jeg kan også fortælle historier.
Som den om grænsepostkaptajnen, der overlevede et dæmonangreb.
Selvom alle hans mænd døde.
Hent...
Før ham til de nedre celler. Vi har en af dine venner dernede.
Wil sagde, at jeg kan stole på dig. Du vil have Allanon, og jeg vil -
- beskytte Wil, så vi skal have dem begge med. Forstået?
Ja.
Er du god med en kniv?
Jeg har skåret halsen over på nogle røvere.
- Tag det ikke ilde op. - Nej da.
Pas på flanken, de damer.
- Du skal ikke være her. - Det har du ret i.
- De Blodrøde og jeg blev uenige. - Om penge?
Jeg tog skam deres penge.
- Jeg vidste, du ville hjælpe os. - Glæd dig ikke for tidligt. Kom.
General.
Wil Ohmsford er vores fange.
Både druiden og Shannara'en er bag lås og slå.
Og jeg har elverstenene.
I dag er verden mere sikker, oberst.
- Det var en fejl at komme her. - Det er også rart at se dig.
Det er vanvid at redde mig.
Jeg er her ikke for din skyld. Jeg vil redde Flick.
Bandon tog ham. Han overlever kun, hvis jeg fører dig til Paranor.
Ved du, hvorfor han vil have, at vi begge er der?
Jeg er ligeglad. Kan du gå?
Hen til døren. Eretria er på den anden side. Men ikke alene.
- Hvem har hun med? - Den åbner ikke. Vi må af sted.
Går I allerede?
- Hvilken patrulje fangede Shannara? - Det var dusørjægeren Garet Jax.
Det var planlagt. Der kan være flere.
Forsegl tunnelerne, og luk fæstningen ned.
Eretria og Mareth er her.
- Hvem er Mareth? - Kraven holder dig ude af mit hoved.
Hun kan selv fortælle det.
De får os ud.
Bandon... Hvad gjorde du ved ham?
Uddannede du ham ikke til at blive druide?
Jeg pressede ham for hårdt. Gik for hurtigt frem.
Jeg burde have set det, men jeg prøvede at redde Ellcrys.
En til, som du ofrede for en god sag?
Bandon afveg fra den rette vej på grund af mig. Det accepterer jeg.
Derfor har jeg prøvet at holde dig ude af det her.
Men skæbnen er stærkere -
- end et menneskes ønsker.
Det gider jeg ikke høre på.
Jeg er her, fordi du dummede dig.
Velkommen, Wil. Jeg har ventet længe på at møde dig.
Du tror, jeg kan gøre noget for dig, men det er forkert.
- Undervurdér ikke dig selv. - Riga!
Når røret er åbent, kan jeg tømme hans krop for blod på få minutter.
Sig det. Hvor er "Paranors kodeks"?
De forsegler tunnelerne.
- Wils kneb fungerede ikke. - Og vi har ingen flugtplan.
Kom. Fængselsgrotterne er den vej.
Jeg ved, hvor Allanon er. Hvis vi finder ham, så finder vi Wil.
Jo længere man lever, desto koldere bliver man.
Allanon bryder sig ikke om nogen.
Han var ligeglad med Amberle, og han er ligeglad med mig.
Du kan tømme mig helt. Han siger alligevel ikke noget.
Han burde være her.
- Hvem? - Allanon. Jeg fornemmer magien.
Vi spilder tiden. Jax, før os til cellerne.
Vent. Jeg lover, at jeg ikke gør det.
Hold op.
Jeg ved, hvad du har mistet, Wil. Jeg har også mistet min familie.
Da Dagda Mor angreb, holdt mine mænd Sydporten. En nedslagtning.
Da dæmonerne var væk, fandt jeg min hustru flået op.
Hun ventede vores første barn.
Hvis det ikke var for magi, ville de stadig være i live.
Sig, hvor kodekset er. Ingen andre skal lide, som vi har gjort.
- Han ved ingenting! - Jo, det gør jeg.
Men jeg vil hellere dø end fortælle dig det.
Dræb mig bare. Jeg er ikke bange.
Som du vil.
Tøm ham.
Staven virker ikke på mig. Jeg er immun over for magi.
Giv mig den, før du kommer noget til.
Du er ikke immun over for ild.
Wil?
Min stav. Det er umuligt.
Det er fint med en genforening, men vi må af sted.
- Hvordan kommer vi ud? - Jeg kender en vej.
Druiden flygtede ind i tunnelerne. Jeg vil have ham fanget nu!
Vi er klar og afventer ordrer.
Skynd jer!
Damerne og jeg tager soldaterne. Du, åbn porten!
Kast staven herhen!
Hvad skal vi gøre? Det kræver 20 af os at åbne den.
Hurtigt!
Jeg kan ikke holde den! Af sted!
Gå igennem!
Tekster: Lars Steen Olsen www.sdimedia.com