Mada inspirisan stvarnim događajima,
film koji sledi je fikcija i ne opisuje stvarne ljude ili događaje.
Sklanjaj te ljude s' puta! - Kreni! Kreni! Kreni!
Predsednik je pogođen!
Bila su bar tri hica. Izgleda da postoje bar...
Sklanjaj te ljude s' jebenog puta! Idemo!
Dobro sam.
U kombi. Idemo! Idemo!
Je l' još neko pogođen?
Kreći! Kreći! Kreći!
Pozovite moju ženu. Recite joj da sam dobro.
Ponavljam, na sigurnom je.
Javite joj da sam dobro. - Hoćemo, gdine predsedniče.
Do đavola! - Pozvaćemo je!
MSNBC je potvrdio da je pre nekoliko minuta ratni avion SAD
napao vojnu bazu u Venecueli, kao odmazdu za pokušaj ubistva
predsednika Lajmena pre 3 nedelje. Naša Emili Bojd je u Karakasu.
Emili, šta čuješ sada?
Džime, kao što možeš da zamisliš, situacija na terenu u Karakasu
može se opisati kao stanje haosa.
NIŠTA OSIM ISTINE Očigledno, ovo je odgovor predsednika Lajmena na izveštaj CIA-e,
NIŠTA OSIM ISTINE koji uverljivo i nedvosmisleno potvrđuje umešanost
Venecuele u pokušaj ubistva.
Vlada predsednika Lopeza... # 4 boce mleka na zidu
# 4 boce mleka
Spustiš jednu, ostaće 3 boce mleka na zidu
# 3 boce mleka na zidu
Oh, bože, ta pesma. Jesmo li zbog nje bili u nevolji u Abu Grejbu?
Ne znam zašto se iko prijavljuje da bude vodič deci.
Hej, Timi?
Šta radiš to? - Izvini, mama.
Možeš li da pevaš sa ostalima? - Nemam dobar glas.
Ni ja, hajde, pevaj.
Gđo Robinson? - Da, šta je? - Niki me vuče za kosu i ne prestaje.
Promeni mesto. - Ali, autobus je pun.
Znaš šta, sedi ovde. Ja ću to rešiti.
Ti si tužibaba. - Nisam. - Tužila si Nikija.
Neće da prekine. - Tužibaba si.
Timi! Dosta je. - Ne treba da tuži.
Ali ne treba ni da trpi siledžije.
Hajde.
To će biti Redskinsi.
Znate li kako zovu 53 momka koji samo gledaju Super Boul?
Ne, ser. - Vašington Redskins.
Tako ih ti zoveš.
Lari, trebalo bi da navijaš za domaći klub.
Navijao bih i za Severnu Koreju kad bi igrala protiv Redskinsa.
Džudi, daj 4 sata, to je najbolja priča na mreži.
Hvala ti, Bi Bi - To je sve, šefice.
Ok. Hvala svima. Uradimo dobru stvar.
Dozvoli da ti postavim pitanje. Koliko olimpijaca imamo u gradu?
Oh, samo nekoliko.
Rejč, ostani, molim te.
Znaš li onu atletsku zvezdu, zar ne? Iz Džordžauna? - Da.
Ok, baci je i na njega, Ok?
Zatvori vrata, Keli. - Nema problema. - Hvala.
Ok, Rejč, objavićemo priču. Tvoju priču. - Stvarno? Kada?
Njujork Tajms se dokopao nekih informacija, pa ih moramo preteći.
Želimo da sutra bude u izdanju. Mislim, ta priča je ubistvena.
Ne, znam, To je Votergejt, to je kontra-Iran.
To je senzacionana priča, Boni. To će ih oboriti. - Rejčel.
Izvini, zanela sam se. - Ok, moramo ostati objektivni.
Objektivno, spalićemo Belu kuću. - Šta ti još treba da završiš priču?
Moram pozvati Belu kuću, da odem lično do Van Doren.
Iz znatiželje, zašto još nisi razgovarala sa njom? - Avril, već sam ti rekla.
Dali bismo priliku CIA da zatvore priču, ukoliko bismo otišli prerano.
Odemo li sada, ne mogu ništa. - Ok. Zakonski, priča je čvrsta.
Sve se činjenično poklapa. Nema klevete. - To je i važno.
Voleo bih da mi kažeš ko ti je izvor.
Titula, opis posla...
Ok, vidi, imamo dva potvrđena izvora, Rejčel mi je rekla ko su i u redu je.
Imamo pismo Van Dorenove direktoru CIA-e koje su federalci dali Rejčel.
To je dovoljno da ide u štampu. - To je tvoja strana novčića.
Samo hoću da kažem da ono što je dovoljno vama,
vladi možda neće biti. Zakoni su nejasni.
Molim?
Nelegalno je da vladin službenik otkrije identitet tajnog agenta.
Nisam vladin službenik. - Ne kapiram, već smo pričali o ovome.
Dok god znamo na čemu smo. - Znamo. Znaš li kako da nađeš Van Doren?
Da, idem odmah do nje, naša deca idu zajedno u školu. Ko bi rekao?
Stvarno? U redu ti je da tražiš od nje komentar? - Svakako.
Da! tako je! Hajde! Dodaj!
Ostani otvorena, Ali! - Anđela, dodaj mi.
Imam je. Imam je.
Hajde sad! Prodor! Prodor!
Da, Ali! Dobro urađeno. Dobro urađeno.
Šutni je, dušo! Šutni je jako! - Dobro dodavanje.
Raširite se, cure! Raširite se!
Idi amo! Hajde!
Hej. - Zdravo.
Idemo, odbrana, Alison. - Sjajna je.
Svi jure za loptom. - Niko ne voli odbranu.
Hajde, Ali! Hajde. - Ona je kod Kodija.
Da. - I moj sin.
Napred, Alison. - Možemo li da porazgovaramo nasamo?
Radim u San Tajmsu, treba mi nekoliko minuta, važno je.
Svakako.
Brinem se da me nije videla da se izvlačim. - Neću vas zadrati dugo. - Ok.
O čemu se radi? - Pišem priču, pokrivam domaću politiku.
Objavljuje se sutra i sutra će u njoj, između ostalog, pisati
da ste operativac CIA, i da ste bili na zadatku,
zadatku provere informacija u Venecueli. - Šta?
Saslušajte me, Ok? Bili ste tamo da utvrdite da li je njihova vlada
bila odgovorna za pokušaj ubistva predsednika Lajmena.
Utvrdili ste da nije i obavestili šefove o tome.
Ovo je najgluplji trač koji sam ikada čula.
Čekajte, čekajte. Šta? Možete li...
kako da znam da ste iz San Tajmsa? - Bela kuća je ignorisala vaš
izveštaj i odobrila napad tvrdeći da je to odmazda za pokušaj ubistva.
5 godina sam u nacionalnom panelu,
imam kolumnu svakog utorka na uredničkoj stranici.
Moj sin ide u ovu školu. - Znam, to ste rekli.
Vi ljudi. Vi ljudi. Moj Bože. Vi jebeni ljudi.
Nisam u pitanju ja, još jednom, radi se o mom mužu.
Moj izvor je nepogrešiv. - Izvor je možda 110 % pogrešan.
Ja operativac CIA? Ne umem da koristim ni navigacioni sistem u mojoj tojoti.
Ovo je... ovo je apsurdno, vaše novine... vaše novine pokušavaju
da sjebu mog muža još od kako je govorio protiv ove administracije.
Imamo vaš memorandum. - Koji memorandum. - Vaš nalaz.
Moj advokat je Hari Temers, poznajete li ga? - Naravno.
Uzeće olovnu cev, i nabiće vam je u zadnjicu. - Pa, svakako ne želim to.
Šta to radite, šta to radite, deca nam zajedno idu u školu, Robin?
Rejčel Armstrong. - U redu. Kako god.
Poričete da ste u CIA? - Znate šta? Klonite nas se. Ok? Ozbiljna sam.
Napiši da Bela kuća ne komentariše o bezbednosnim pitanjima. - Samo to kažeš?
Dejvide, daj mi nešto što mogu da napišem. - Nezvanično, ovo je sranje.
Napravićeš veliko sranje ni zbog čega, zbog bezvrednog članka.
Rejčel, sin ti je na liniji 5. - Imaćeš jaje na licu.
Moram da prekinem Dejvide, zove me sin.
Ćao, mališa? - Ćao mama, jesi li dobila moj rad?
Upravo mi stiže. Mogu li ga pročitati i pozvati te kasnije?
Ok, ali moram u krevet ubrzo.
Sačekaj da te nazovem. - Tata je rekao da moram u krevet.
Pričaćemo o tome ujutro, obećavam. - Ok. - Imam da napišem važnu priču, dušo.
U redu je, mama. - Ok, volim te. Baj, baj..
Izvini. - Šta je to? - Moj sin je morao da napiše rad o Indiji, proveravala sam ga.
Kladim se da bi mogla da napišeš stranice o planu Indije o izgradnji
nuklearnog programa sa Pakistanom. - Oh, da.
Kako je bilo sa Dejvidom?
Bela kuća ne komentariše bezbednosna pitanja, bla, bla...
Sigurno ćeš ti biti elokventija od "bla, bla". - Naravno. - Dobar je osećaj, a?
Vredi svaki dinar koji ne zarađujem.
Napravi profil o Van Doren od Jejla do CIA, do braka sa ambasadorom
koji je 20 godina stariji od nje. - Bio joj je profesor i oženjen,
predavao joj dramu, čujem. - To je dobra stvar.
Vidi, uzgred, treba ti san. Da sam na tvom mestu
isključila bih zvono na telefonu.
Zdravo, Erika. - Zašto se sastajemo ovde, Meril?
Zbog čilija. - Ne. Zašto ovako javno?
Nismo u javnosti, niko ne zna ko si ti.
Sutra kad se objavi ta prokleta priča, onda ćeš biti u javnosti.
Tvoj muž je baš morao da piše te članke? - Ne mešaj ga u ovo.
U pravu si, Oskar nije kriv, nije on obučeni tajni operativac.
On se nije zakleo na tajnost. Ti si kriva. Nisi smela ništa da mu kažeš.
Zdravo, ljudi. Novine izlaze za 2 sata, nisu postavili to na internet.
Nisu hteli da daju priliku novinama na zapadnoj obali da to stave u jutarnja izdanja.
I ministarstvo pravde se uzbunilo.
Odredili su specijalnog tužioca da sazna ko te je razotkrio.
Ne mogu da verujem, deca nam idu zajedno u školu.
Novinarkino dete i moje. - Čekaj malo, poznaješ je?
Iz viđenja. Nikada nismo, do danas, razgovarale.
Odgovori direktno, jesi li ti? - Šta ja? - Cinkarila San Tajmsu?
Razumljivo je, Bela kuća je ignorisala tvoj izveštaj i naljutila si se.
Otišla si kod Oskara da napiše mišljenje i kad ni to nije delovalo,
obratila si se štampi sama. - Obratila sam se štampi sama.
Nekome koga si znala i kome si verovala.
Jebi se. - Da se jebem? Ah, tuše.
Tužilac će izvesti Armstrong pred porotno veće. Po zakonu, ona mora da oda izvor.
Da nije Oskar? - Da nisi možda ti?
Kako smo, treba nešto? - Dobro smo. - Sigurno.
Dobro smo. - U redu.
Ispitaćemo i tebe i Oskara. - Želim da svako u agenciji
ko zna ko sam da ide na poligraf, jer imamo izdajicu među nama.
Naći ćemo tu osobu ako je u CIA. Treba da razmislimo
da te preselimo. Za tvoje dobro. - Ne, ne. Skloniću Alison privremeno, ali neću
da budem kažnjena za nešto što nije moja krivica.
Neću da me ta Luis Lejn i njen list pretvore u uplašenu devojčicu. Ostajem.
Kako god. U međuvremenu, imaćeš zaštitu kod tebe kući.
Osećam se bezbednije, hvala.
Ne mogu da verujem.
6. OKTOBAR
Mama?
Ovo je zanimljivo. Odlično je. - Hvala.
Nisam znala da prave toliko kafe u Indiji. - A i najveća je demokratija na svetu.
Ne baš, Indija je najveća demokratska zemlja na svetu.
Zar to nije isto? - Nije.
Isuse.
Ne daj šargarepe danas Brendonu.
Dobro, mama.
Uspela si. Ovo menja sve, osvojićeš Pulicera. - Nisam sigurna.
Timi, doručkuj. - Ne dopada mi se.
Ne komplikuj mami život. Pojedi ta jaja. - Od jaja dobijaš rak.
Nije tako. - Ja ću pojesti tvoj rak.
Dobro je. Bilo je mnogo rada. - Nisi mi rekla ni polovinu toga.
Ni ti meni ne govoriš ništa što pišeš u svojim romanima, pa je pošteno.
Predstavnik za štampu je rekla da pošto...
je njen muž protivnik administracije,
ovo čini rad gđe Van Doren za CIU potpuno vredan vesti. - Mama?
Možemo li danas u ZOO? - Danas je dan za školu.
Možda možemo večeras. - Životinje spavaju noću,
ne želiš tada da im smetaš. Tada su mrzovoljne.
Zakasnićeš, imaš stvari? - Hoćeš malo? - Hvala.
Daj mi poljubac, volim te. Budi dobar.
Zdravo, Konore.
Izvinite, uplašili ste me. - Ja sam iz FBI, pođite sa nama.
Zašto? - Ne znam, tražili su da dođem po vas.
Dobar dan, gđo Armstrong, uđite. Ja sam Peton Duboa, federalni istražilac.
Hvala što ste došli. - Zar sam imala izbora? - Svakako.
Nemam šta da kažem, ako imate problem, kontaktirajte moje urednike.
Želite kafu? - Ne, hvala.
Ja ću je uzeti.
Odlična priča, uzgred. Ako od ovoga ne napravite karijeru, ne znam sa čim ćete.
Tako mi svega... to je baš nešto.
Ja ću biti imenovan za koji dan dan, dok prođe papirologija, za specijalnog tužioca
sa zadatkom da istražim ovo curenje o Eriki Van Doren.
To je bilo brzo.
Neobično je, priznajem, ali ministarstvo pravde misle da je ovo hitna stvar.
Ne sme da se gubi ni sekunda, tako nešto.
Pozvali su me sinoć, jutros sam se prijavio u hotel i evo nas.
Možda vam je neko iz kabineta državnog tužioca bio izvor.
Treba da pozovem advokata. - Nema potrebe, neću postavljati pitanja.
Bar ne ovde, nije ni vreme ni mesto.
Hteo sam da se upoznamo nezvanično. Možemo li nezvanično?
Samo između nas. - Nezvanično je nezvanično.
lonako ću samo ja da pričam.
Imali ste prava da objavite informacije koje imate, ali ne i da zaštitite onoga
ko vam je odao Eriku. Po zakonu iz 1992. pod nazivom
"Akt o zaštiti identiteta obaveštajaca", vaš izvor je u gadnoj nevolji.
Nemam nameru da govorim o izvoru. - Rekli smo, samo ja pričam, sećate se.
Izaći ćete pred veće i moraćete da otkrijete izvor. Ja ću vas ispitivati.
Ako, iz nekog razloga, ne otkrijete izvor, bićete privedeni.
Bićete u pritvoru. I ne radi o nekakvoj Marta Stjuart ćeliji sa batlerom i glupostima.
Rejčel, obratite se svom izvoru i tražite da vam odobri da otkrijete njegovo ime.
Iznenadiće vas njegova volja da vas zaštiti.
Ljudi su neverovatno pošteni.
Da je to istina, vi biste ostali bez posla.
Pa, samo sam to imao da kažem, bićete obavešteni.
Razočaraću vas, bojim se. - To nije moguće.
Jeste li spremni? Evo je. - Evo je.
Jesi li spremni da snimaš? Snimaj.
Hej, Erika, šta mislite, zašto je vaš izveštaj bio ignorisan?
Je li vam Erika pravo ime? Koliko dugo radite za CIA?
Znam da radite svoj posao i rado bih vam se obratila,
ali sad nemam vremena. Imam zakazano čitanje deci.
Je li vam Erika pravo ime? - Jeste li mužu odali tajne informacije?
Zna li vaša porodica da ste ovde? - Znate, ja sam majka.
Ako postoji izveštaj CIA, kako tvrdi San Tajms, to bi značilo
da je predsednik pokrenuo puni ratni napad bez ikakvog opravdanja. - Hvala
Stvarno dobar posao. - ... i baziran samo na negovom instinku.
To bi takođe značilo da predsednik laže naciju i Kongres...
Rejč, čekaju te u Boninoj kancelariji.
To bi bila najgora spoljnopolitička odluka u istoriji ove nacije.
Za sada, Bela kuća stoji iza akcije, ali i ne poriče izveštaj...
Rejčel? - Da, idem. - Uzgred, sjajna priča. - Hvala.
...nema razloga da osporava otkriće...
Čekajte me, čekajte me brzo trčim, reče Ruti,
i volela bih da uhvatim nešto veliko,
dodala je sa pecaroškim štapom u ruci.
Krenuli su uzbrdo niz stazu kroz stabla
i baš kad se baka Eni spremala da kaže Ruti šta će uhvatiti...
Da sam bio malo uporniji sa tobom i Lerijem i, rekao: "Ne žurite sa štampanjem",
možda ne bismo bili u ovoj situaciji.
Rekao sam ti da će vlada ovo shvatiti ozbiljno.
Kad te sledeći put FBI zadrži na jebenom ispitivanju, prvo zoveš mene.
Jasno mi je. - I to pre nego što skineš pojas u kolima, zoveš me.
U redu je, Avril. Dobro si? - Ostavila sam Timija u školi.
FBI je bio tamo i poveli su me. - Baš uznemirujuće da te tako ispituju.
Bilo je brzo. - Žele tvoj izvor, jel' tako?
Da. Nisam im ga dala. Neću im ga dati. Nema šanse.
1., ovo je neshvatljivo ponašanje FBI, da te otmu pred detetom.
Želim da čujem ime agenta koji te je ispitivao.
Nije FBI agent nego Peton Duboa, on je naimenovani specijalni tužilac.
Šta je, poznaješ ga? - Ne, ali specijalni tužilac, to nije dobro.
Njegov jedini zadatak je da nađe tvoj izvor, ništa ga neće od toga odvratiti.
Imaće neograničeno vreme i publicitet.
Specijalni tužilac ima mnogo veću istražnu moć nego federalci.
Da, ali ne i dovoljno da m otkrijem izvor?
Imam pravo da zaštitim svoj izvor.
Šta je? - Savezna vlada nema zakon o zaštiti izvora.
Ne po pitanjima nacionalne bezbednosti.
49 država ima neki oblik zaštite novinara, ali ne i savezna država.
Administracija će ustuknuti kad sagleda dokle smo spremni da idemo
da zaštitimo Rejčel. - Savezna vlada se isto bori za princip.
Neko ti je otkrio strogo poverljive informacije.
To je čin veleizdaje, tako to oni vide.
Ovo će shvatiti ozbiljno. - I ja ću.
10. OKTOBAR
Ona je na spisku, napred.
Želim polučasovno čitanje svaki dan.
Hoću li biti u nevolji što ne idem u školu? - Ne.
Nedostajaće mi prijatelji. - Znam, ali biće na kratko.
Imaćeš privatnog učitelja. Divan je, dopašće ti se. Poljubac.
Volim te.
Rekla sam ti da će biti ovako. - Ne shvataš.
Ovo je tvoja krivica. - Šta hoćeš da čuješ, dušo?
Provedi se. - Ko? - Ti.
Nezvanično smo? - Svakako.
Vidimo se iza.
Niste došli da me rasturite? Nije fer, nisam obučena
da nekome razbijem nos dlanom. - Ja koristim otrovne strelice.
Dopada mi se vaše cveće, žuto je baš radosno.
Hvala. - Vaš muž još uvek piše?
Svakog dana.
Čitala sam na odmoru njegovu knjigu o Mosadu. Bila je zabavna.
Hvala. Pokušava da izda svoju drugu knjigu.
Žao mi je što sam izgubila živce sa vama onog dana.
Obično muškaraci od mene naprave kučku.
Između mene i Oskara je bilo gadno. Otišao je sa Alison.
Alison je divno dete, deluje prizemljeno. - Kopali ste i po njenoj prošlosti?
Ne, ja sam im pratilac. - Treba da vam plate taj rizik.
Ja jednom u 2. nedelje čitam deci. - Mama?
Napolju sam, Timi.
Šta mogu da učinim za vas. - Znam da mi ne možete reći izvor.
Poštujem to. Znam šta znači tajna. Samo mi odgovorite sa da ili ne?
Je li to neko blizak meni? Neko sa kim radim.
Ne mogu vam ništa reći.
Kad odeš pred Veliko veće, moraćeš da progovoriš.
Ti si nepatriotska pičkica koja će da ode u pakao.
To slušam svakog dana.
Ako želite zvanično, daćemo vam veliki prostor u novinama. - Hvala.
Dobar dan, gđo Van Doren. - Zdravo, lepi.
Kako je Alison? Nema je u školi, jel' bolesna? - Nije, kod rođaka je.
Pozdravite je. - Hoću.
11. OKTOBAR
To su vrata?
Da? - Rejčel Armstrong?
Šta vam treba? - Imate tužbu.
12. OKTOBAR Jedva da smo imali vremena da dođemo, ima smisla? - Da.
Mislila sam da to ide polako. - Osim kad ne ide. Sve je ovo sranje.
Upadaju ti u sred noći i dovode te ovde. Sve je to plan da te zaplaše.
Uspeva im. - Ne daj da te zaplaše. Bićeš dobro.
Gđo Armstrong. - Biću u hodniku, ne brini se.
Rejčel Alis Armstrong, Prolaz Triniti 15 u Vašingtonu.
Radite kao novinar u San Tajmsu, tačno? - Da.
Kao nacionalni politički korespondent? - Da, jedan od njih.
Ok, super. Kladim se da iih ima 1.000.
Napisali ste članak pre neki dan u kom ste otkrili da je Erika Van Doren
udata za bivšeg ambasadora SAD Oskara Van Dorena, tajni operativac CIA?
Da. - I uvereni ste u njegovu tačnost? - 100 %.
Ko vam je bio izvor?
Gđo Armstrong... - Trenutak. Izvinite.
Uz poštovanje, odbijam da odgovorim na to pitanje na osnovu toga
što bi mi bila prekršena prava po osnovu I amandmana i Saveznog zakona.
Svesni ste da je svakome ko zna o tajnim operativcama zabranjeno
zakonom da izdaje informacije? - Jesam.
Ko vam je bio izvor? - Ne mogu da otkrijem izvor na osnovu...
Ovo je ozbiljna stvar, samo polako, napravićemo pauzu i vratiti se u 13:30.
Idite kući, razgovarajte sa porodicom i urednikom, a onda sa izvorom.
Razmotrite je li ovo vredno hapšenja i onda ćemo se sastati.
Ponovo ću vas pitati. - Neću vas suzdržavati.
Ja se neću suzdržavati.
Vraćamo se u 13:30.
Sada je moja smena.
Mislimo da sada nije najbolje vreme da budete sa decom.
Nismo opremljeni da se suočavamo sa ludilom.
Mislim da je sve to idiotski. Znam da štampa može biti košmar.
Klonite nas se neko vreme i možda će otići.
Da razrešimo ovo, Džeri, ja se stvarno radujem tom čitanju deci.
Mislim da to dosta dobro radim, imitiram glasove.
Vi ste. Pa...
Kad ste planirali da vratite Ali u školu?
Ne znam. - Shvatam.
Hoćete da kažete da ne može da se vrati, Džeri?
Kako ste ručali? - Odlično.
Šta ste jeli? - Zapravo ništa.
Voleo bih da imam vašu snagu volje. Vaš izvor, gđo Armstrong, ko je to?
Kako je bilo? - Dobro.
Rejčel Armstrong? Ja sam pomoćnik US maršala Džouns, imam poziv da se pojavite
na okružnom sudu u dva sata. - Šta se desilo sa dve nedelje?
Ja sam Avril Aronson, advokat San Tajmsa.
O, da! Pročitao sam vaš dosije o Amiki. Zaslužni ste za njeno puštanje.
Shvatam teatralnost, ali ovo je prebrzo, nečuveno.
Imamo ozbiljne probleme sa V amandmanom.
Avrile, imamo izdajnika koji otkriva imena operativaca CIA-e.
Treba nekog takvog da isteramo, zar ne? - Dovodimo Alberta Burnsajda.
Idem kući po album za autograme.
Ne brini se, nema problema, to je u budžetu San Tajmsa.
Hvala što si došao, ovo je Rejčel.
Ja sam Rej, muž. Zašto ovo ide tako brzo?
Avril je rekao da će potrajati nedeljama do suđenja.
Duboa želi da ovo završi pre nego što ih štampa napadne.
Štampa im to komplikuje.
Koncentrišimo se na to da vas držimo van zatvora. - Zatvor, kada?
Traži odlaganje. - Svakako, radio sam ovo, sudija Hol je dobar.
Razmenili smo čestitke za Božić. Neće te zatvoriti danas.
Rej, smiri se. Ako je Albert ovako miran, možemo biti i mi.
Izaćićemo odavde za 5' i onda idemo na piće,
da napravimo strategiju da zaštitimo tebe, Ustav i
samu demokratiju za naredne generacije.
To je Teori, jel'? - Jeste. - Baš je otmeno.
Hvala. Fino odelo.
Nije to odelo. To je Zegna. Ručno sašiveno.
Šta vi nosite?
Ne znam.
Povezaću vas sa mojim krojačem.
Sudijo, jutros se gđa Armstrong pojavila pred velikim većem.
Dao sam vam transkripte.
Traženo je da otkrije ime izvora koji joj je nelegalno dao tajne informacije...
Izvinjavam se, visosti, ako smem... - Slobodno, što se mene tiče.
Tek sam upoznao klijentkinju. Tražim odlaganje od nedelju dana
da uspostavimo osnovu.
Ja bih prvo da utvrdim svoju osnovu, pa da nastavimo, za sada.
Gdin Duboa će reći da je od moje klijentkinje traženo da otkrije izvor
i da ona to neće, da za to treba da je zatvorite, da su informacije
koje je primila strogo poverljive i da vlada treba da zna ime izvora.
Reći će da nema ni Saveznog zakon da je zaštiti i da, takođe, nema
zaštite I amandmana, jer je u pitanju nacionalna bezbednost.
To je tačno, gdine Duboa? - Smatramo da I amandman štiti Rejčel Armstrong.
Upoznat sam sa ovakvim slučajevima. - I ja sam, ali joj ne odobravaju
da odbije da odgovori na pitanja. Priđite vas 3..
Shvatite da ću vas zatvoriti ako ne budete otkrili izvor, a ja to tražim od vas.
Samo malo. Možete li se oglasiti o mom zahtevu za odlaganje?
To ću da odbijem. - Samo tražim nekoliko dana.
U pitanju je nacionalna bezbednost. - Ne toliko da ne odložimo.
Upravljaćete mojom sudnicom?
Naređujem vam da otkrijete identitet vašeg izvora.
Ako želite nekoliko dana da razmislite o tome, daću vam ih.
Ne mogu to. - Burnsajd, ako želite nekoliko dana da je posavetujete
da se pokori. - Ne mogu da savetujem klijenta da izda poverenika.
S obzirom na direktnu pretnju našoj nacionalnoj bezbednosti,
tražim da zatvorite gđu Armstrong, i to odmah.
Preda mnom imam nekoga ko prkosi mom naređenju i veruje
da je iznad zakona. Privodim vas i predajem maršalu SAD.
Sudijo. - Bićete pušteni čim budete spremni da govorite.
Mogu li dobiti minut sa klijentom? - Možete, u pritvoru.
Moraš pokupiti Timija u 17:30. - Saslušanje je gotovo.
Mnogi ljudi žele da postanu slavni.
Šta ćemo sada? - Nazvaću te sutra, ne brini se.
A sada? - Pozvaću te ujutru.
Bar ćeš ga skinuti sa spiska za Božićne čestitke.
Uplašen je. - Misliš?
Gdine Burnsajd, ovo je za mene velika čast. Proučavao sam vašu karijeru.
Moj otac je bio advokat. - Ovo je velika greška, Petone.
Nema ničega lošeg iz učenja na greškama.
Pa, nekada je greška, recimo, nošenje belog posle Praznika rada,
a nekada je greška invazija na Rusiju u zimu.
Moram znati 2 stvari, prvo priča? - Čvrsta je kao stena.
Je li potvrđena ili je nagađanje? - Alberte, ne bismo je objavili...
Koliko njih je znalo ime izvora? - Znali smo izvor koji sarađuje.
Jedan Rejčelin izvor iz FBI nam je dao kopiju izveštaja Van Doren.
Zašto niste imali ime originalnog izvora? - Rejčel je pristala
na potpunu poverljivost i kako je priča bila potvrđena, njega nije bilo
neophodno znati. - Dobro je da ne možete biti pozvani da svedočite
o nečemu što ne znate.
Novčanik, naočare za sunce. To zadržite.
Diktafon. Dajte mi nakit.
Burmu. - Zadržala bih je.
Dijamanti su, ne želiš to unutra.
Armstrong, priđite.
Stanite ispred mašine, molim vas. Dajte mi desni dlan.
Sada levi.
Izgleda da je njegova jedina prava meta Rejčel Armstrong
zato što je objavila članak, što nije zločin...
O, imamo Armstrong u zatvoru, što je naš najveći pogodak.
Dva, Van Doren i svi u CIA koji su radili sa njom pristali su na poligraf.
Zaboga, isključite ovoga, ne mogu više da slušam.
Tako.
Jedina stvar koju Armstrong ima koja joj ide u prilog su mediji,
koji je pretvaraju u mučenicu.
To ne sme da utiče na nas.
Po osnovu slučaja Brensburg, nemaju šansu za žalbu.
Čak i ako ukažu da ti nisi iscrpeo
sve druge moguće izvore, pre nego što si krenuo na nju.
U slučaju Miler je to bilo jasno, ali naš cilj nije da bude zatvorena.
Želim da je pustim.
To znači da ako dobijemo izvor, možemo da ga gonimo.
Iskreno, to me jedino i interesuje.
Sedite mirno koliko možete i gledajte ispred sebe.
Odgovarajte sa "da" ili "ne".
Ime vam je Erika Van Doren? - Da.
Rođeni ste u Njujorku? - Da.
Lagali ste u zvaničnom dokumentu? - Ne.
Otkrili ste gđi Armstrong da ste zaposleni u CIA?
Pravila su da nema pušenja u zgradi. Nema droge i tuče.
Za tuču dobijaš vreme u samici. U filmovima, to zovu "rupa".
Stavljam te u sobu, nasilnije su u ćelijama. Sklanjaj se.
PRVI DAN
Nije zezanje. Nema seksa, Ijubakanja, ničega.
Ako si ovde duže od 8 meseci, možeš da tražiš odnos sa mužem.
Obično su svi ovde 2. nedelje, nećeš biti ovde 8 meseci.
Kako ti je ime? - Olivija Džejms.
Ovo je Rejčel Armstrong, tvoja nova cimerka.
Budi fina i pokaži joj kako se namešta krevet.
Svetla se gase za sat i pale u 6 ujutru.
Mogu li videti novine ujutru? - Ne, ali ako hoćeš da gledaš vesti,
moraš sve njih da ubediš.
Vi ste probijačica, uče vas da razbijate ljude na ispitivanju?
Razbila sam, zar ne?
Ko misliš da je razgovarao sa njom? - Ne znam.
Kad saznate, dajte mi 5' sa drkadžijom.
Iskustvo mi kaže da će nam Armstrong reći.
Nikada nije bila u zatvoru, pući će. - Upoznala sam je, ona hoda po vodi.
DRUGI DAN Vole bih da mi imamo kolače.
Ovi su baš dobri.
Hej. Hej. - Hej.
Vidi ko je ovde, mališa je hteo da se pozdravi, da vidi da si dobro.
Hej, maleni. - Zdravo. - Zdravo.
Zašto ne kažeš mami šta smo joj doneli.
Mama. - Da.
Doneli smo ti kolače, ali su ih uzeli. - Nema šanse.
Možda će mi dati kasnije kao desert.
Tata ih je napravio. - Tata ih je napravio.
Hej. Biću ja dobro, dušo.
Hej kako je bilo na diktatu? - Dobro, valjda.
Kladim se da si razvalio. Naporno si vežbao, zar ne? Zar ne?
Da. - Naravno da jesi. Daj telefon tati, Ok.
Hej. - Hej, kako si? - Dobro. - Da?
Da, dobro sam. Ne dovodi ga više, Rej, ovo nije dobro mesto za njega.
Šta to pričaš? Izbezumio se.
Hteo je da te vidi. Kako to misliš? Hteo je da se uveri da si dobro.
Pa, naravno da je hteo da me vidi. Ali...
Mislim, stvarno sam ozbiljna oko ovg, Rej. - Ok.
Neću biti večno ovde.
To je nekoliko dana. Nekoliko dana. - Ok. Ok.
Šta se dešava u vestima? Ništa nisam čula. - Nisi?
Ne, ovde nema novina.
Na TV-u gledaju samo Džerija Springera.
T... tvoje hapšenje, tvoj stav su u svim novinama i na svim kanalima.
Ne, ne, ne. Mislim na predsednika. Šta je on rekao za članak?
Ništa, kao i obično.
Bela kuća odbija da komentariše stvari vezane za obaveštajni rad.
Šta drugo i mogu da kažu?
Mislim, predsednik sigurno neće držati konferenciju za štampu.
Nego, čuj, nešto sam mislio...
Mislim, ako ovo postane još luđe, mogla bi meni da kažeš ko je to.
Onda bih ja mogao da porazgovaram sa njim.
Onako ljudski, šta misliš?
Rej. - Šta? Nikad to nisam tražio od tebe. Nikad.
Ali ovo je... ovo je ludilo. - Hajde da ne ulazimo u to.
Ne veruješ mi? - Ne radi se o tome.
Ne veruješ mi?
Je l' to... Šta je... - Mislim da je to. Gotovo je.
Ok. Nedostaješ mi.
I ti meni. Daj mi Timija.
Hej, čuješ li me? - Da.
Sredi krevet ujutru, hoćeš?
Treba mi bar jedan odgovoran muškarac u kući.
Važi? Nemoj to reći tati, Ok?
Ne čuje te više, druže. Vratiće se brzo kući. Hajdemo.
15. DAN Usanite svi. Čujte, čujte.- Armstrong.
15. DAN Idemo. Sve osobe koje imaju posla
sa Okružnim sudom US distrikta Kolumbija prići će bliže.
Obatite pažnju, i bićete čuti.
Gdine Burnsajd, stigao vam je klijent, nastavite kad želite.
Vaša visosti, redložio bih da pustite gđu Armstrong
dok žalbeni sud ne presudi o validnosti zadržavanja.
To bi uništilo svrhu zatvaranja. Ima ključ svoje ćelije.
Ključ koji dolazi kao gubitak integriteta i nije ključ.
Inergritet je subjektivna stvar.
Gžo Armstrong, saosećam sa vama, ali mi pomozite.
Kažite mi da ćete kad budete kod kuće,
pozvati ili kontaktirati izvor i pokušati da dobijete dozvolu
da date ime izvora da završimo to. - Bila bih neiskrena da pristanem.
Onda mi ne dajete izbora. Odbija se zahtev.
Ser, molim sud da naloži kaznu od 10.000 $ dnevno San Tajmsu
dok se ne otkrije izvor gđe Armstrong.
Vaša visosti, uz svo poštovanje, vama, ovom sudu i gđi Armstrong,
mi ne znamo ko je njen izvor. Ne vidim kako možemo biti odgovorni.
Ser, očito je da, samim pojavljivanjem ovde,
očigledno je da novine ne samo podržavaju, već i ohrabruju njen stav.
Omogućuju joj ga.
San Tajmes bi trebao biti obavezan da poštuje Vašu visost,
i otpusti gđu Armstrong ako ona to ne učini. - To je van granica.
Vaša visosrti, uz poštovanje, tražim da odbijete ovaj prijedlog.
Ni ne pomišljaj da se mešaš. Platite kaznu i pustite Rejčel
da bude jaka kakva i jeste.
Nisi to morao da kažeš.
Divan je dan. - Volim da dolazim ovde. Podseća me na naš posao.
Slažem se. Moj otac je sahranjen tamo.
Najbolje je kad se ne nalazimo Laengliju za sada. - Da. U redu.
Drago mi je što si hteo da me vidiš.
Htela sam da razgovam sa tobom otkad je ovo iskrslo.
Znaš, nadala sam se da te mogu ubediti da me dodeliš CBD-u na Balkanu.
Imai drugih poslova kojima prvo moraš da prisustvuješ. - Ok.
Erika, sproveli smo najopsežniju istragu svih ljudi koji su bili upoznati
sa tvojim radom. Preslušali smo telefone, e-mailove, radove...
U ćorskokaku smo. - Stvarno?
Novinarka je u zatvoru i ne progovara.
Najbitnij je sada da otkrijemo odakle curi.
Shvatam, slažem se. Ne mogu se složiti više od ovoga.
Ne znamo ima li ta osoba nešto protiv tebe ili protiv agencije.
Smem li zato malo da te ispitam? - Da, naravno, potpuno razumem.
Pitaj me sve što želiš. - Kad si upoznala Rejčel?
Koliko znam, kad mi je prišla na utakmici.
Obe ste dobrovoljci u osnovnoj školi, zar ne?
Da... u stvari ne, ja više nisam. Bila sam, ali više nisam.
Rekla mi je da je tamo bila pratilac. - Nikada se niste srele pre toga?
Ne. - Rad u školi vam se nikada nije preklopio?
Niste nikada razgovarale kao majke? - Ne, ne.
Na školskim proslavama kada je bilo alkohola? - Šta? Šta?
Znaš, kad je moja žena išla na takve priredbe,
te opuštene prilike,
Bože, ne mogu ti reći šta je tamo sve pričala, a sad bi to rado povukla.
Čekaj malo!
Još uvek sam pod istragom?
Pa... - Upravo sam prošla poligraf.
S obzirom na tvoju obuku, nisam sigurna koliko to vredi.
Ovo je standardna istraga. Ne shvataj to lično.
Da ne shvatam lično?
Sugerišete da sam nekompetentna, pijanica ili lažov,
ali da to ne shvatim lično.
Kako se usuđujete?
Kako se jebeno usuđujete?
Pazi na rečnik, Erika. - Da te samo nešto pitam?
Kako, uz moj besprekorni dosije, možete uperiti prst u mene i reći
"Da, da, njoj ne možemo da verujemo"?
Kako? - Poenta je u tome da te ja čak i ne poznajem.
Toliko godina si bila u NOC-u da jako malo onih koji te zaista poznaju.
Pa, dobro, znate šta? Ja znam vas. Ja znam vas, gdine.
Znam vašu vrstu. Vidim kuda ovo ide. Mogu da namirišem.
Znate, ako je neko u CIA zabrljao, ako je zabrljao i odao me,
a vi sad idete naokolo i vodite istragu kao "Kejstounski panduri".
Žarko želite da to budem ja. Vidim to.
Tako možete reći štampi, "Znate šta? Nije ona agent koji se oteo."
"Ona je samo blesava devojka kojoj su povređena osećanja,
"jer je predsednik SAD ignorisao zaključke njene istrage."
Saznanja koja potpuno isključuju umešanost Venecuele u atentat.
Sada dramiš, Erika. - Ok, u redu...
Znate šta? Ubuduće se obratite mom advokatu.
Možete da skinete moju zaštitu.
Ne šaljite mi više čekove, Ok? Dajem otkaz.
Ne može tako, Erika.
Stvarno? Šta je ovo, Sopranovi? Ne mogu da napustim porodicu?
Zaglavila sam. - To je proces. Imaš gomilu poverljivih informacija.
Ne verujete mi? Dobro. Daću vam razlog za to.
Nije moj muž jedini u porodici koji ume da piše.
Jesi li sigurno želiš rat sa vladom, Erika? Ne treba ti haos.
Boriš se za starateljstvo, zar želiš da uvlačiš Alison u ovo?
Baš imaš sreće što si žena. - Zašto?
Jer ne udaram žene.
Slušaj, nisi bila jedini agent koji je istraživao Venecuelu,
ali si jedina zaključila da nisu umešani u napad na predsednika.
Nije tvoj izveštaj jedini koji je predsenik pročitao.
Nadam se da ćeš dobiti starateljstvo i da ćeš ponovo videti svoju kćer.
Hvala.
71. DAN
Šta je to? - Božićni poklon od sina.
Koliko mu je? - 7.
Jebote, ima li više ikoga na svetu ko ima 7 godina?
Useljavam se, ona tamo debela prdi po celu noć.
Nateraće me da od krave koja krade kola postanem ubica.
Dobrodošla u komšiluk.
Čestitam vam, imamo 3. finalista za Pulicera u našim redovima.
111. DAN
Armstrong, poruka za tebe od nekoga pod imenom Boni.
Primila sam je za tebe. Nismo te mogli naći gore.
Armstrong Nominovana si za Pulicera
Dobila si nešto, a. Ja nikad ništa nisam dobila.
Hvala.
Kako je danas bilo u školi? - Dobro, valjda.
113 DAN Koji je najbolji deo? - Ne znam.
Gotovo da sam dobila nagradu za dobrog novinara. - To je lepo.
Prvo sam tebi to htela da kažem jer si ti mamin poseban momak.
Daj mi tatu nazad. - Ok.
Nedostaješ mu. Pulicer? - Rekao si mi, sećaš se.
Svi uz svoj ležaj, ruke iznad glave.
Hajde, Armstrong, idi do svog kreveta.
Ruke ia glave. Krenite!
Da vam vidim glavu uz ležaj.
Mrdaj! - Idemo, dame! Idemo! Dođite odmah do svojih ležaja!
Šta radiš ovde gđice Džons? Idi do svog kreveta.
Znaš da ovo nije dozvoljeno. To je krijumčarenje. - Žao mi je.
Nedeljama ovo uzimaš iz IK.
Još krijumčarenja.
Hej, to je lična stvar,
Mogu li to dobiti nazad? - Koji je kurac ovo.
Ne možete uzeti to - Šta si rekla? - Ne može to da uzme. Moje je!
Nazad na krevet ili te vodim u samicu.
Razumeš li me?!!
Ruke iznad glave.
Pazi šta pričaš.
Jebi ga.
198. DAN
Čestitam za Pulicera. - Nisam iznenađena što je dobio Tom.
Zbog njegove priče je gradonačelnik dao ostavku. Predsednik je toliko
popularan da nikoga nije briga šta sam ja napisala. - Ponosni smo na tebe.
Ne, znam. Hvala. Izvini.
Uzeli su mi dnevnik i beleške što sam uzela jabuku, ne mogu da pišem, izluđuje me to.
Uzeli su mi olovku. Ne mogu ni Timiju više da pišem.
Možeš li da napišeš editorijal da ih posramiš? - Svakako, sutra.
Moli Mejers želi da te intervjuiše. - Šta? Zašto, nemam anoreksiju,
nisam na rehabilitaciji, ne izlazim sa Timberlejkom. - Interesuje se.
Novinarka je, mora da bude na tvojoj strani.
Kao što si rekla, niko više ne piše o tvom slučaju, gubimo interesovanje.
Vlada ne oseća pritisak javnosti. - I kazne rastu.
Moramo da te postavimo na naslovne i ako tako treba, Moli Majers će uprti oči.
I? - Ok. Ali mora biti uživo, neće od mene napraviti idiota.
Neću ni da jebeno plačem. - U redu.
210. DAN Šta nosiš? Šta je ovo, novi Kartije?
Divan je sat. - Nije samo sat. To je nakit.
Odjednom sam lud za ovim de Grisogono. Sviđaju mi se cifre. Sve različite veličine.
Nije li lep? - Spremni smo, Moli.
Biće ozbiljno. Biće tvoj trenutak, ne njen.
Rejčel, ćao. Ja sam Moli Majers.
Upoznale smo se, razgovarale smo da ti budem pomoćnik.
Oh, ne zezaj. Nemamo vremena za ovo.
Ako imate vremena za Zakon o identitetu. Sjajno. Ako ne, neka bude.
U redu je. - 1'.
Hvala ti na ovome, i čestitke za Pulicera. - Bila sam samo u finalu.
Bravo, svi smo sa tobom.
Ne mogu to reći uživo zbog objektivnosti.
Tod prebacuje na tebe, za 3, 2.
Hvala, Tode. Rejčel Armstrong, hvala što si nam se pridružila.
Ovde si 7 meseci, kako se osećaš? - Fizički dobro.
Ne vežbam koliko treba, ali sam dobro.
Pogledam te i kako uspevaš, senzacionalna devojka,
diplomac žurnalizma sa Kolumbije, mama iz predgrađa, koliko ti je ovo uvrnuto?
Ujutru mi treba nekoliko minuta da shvatim gde sam.
Nisam se navikla.
Udata si za pisca, Reja, kako je brak? - Ima pritisak, ali smo snažni.
Podržava me i prijatelji smo.
A tvoj sin, Timoti?
Kad si ga videla poslednji put?
Davno. - Koliko?
Posetio me je kada sam došla ovde, ali sam tražila da me ne posećuje.
To je brutalno, većina majki ne razume. - Ne bih ni ja,
ali većina ne bi znala šta da radi u mom položaju.
Dovođenje Timija ovde bi bilo sebično od mene.
I pitam se, često, mogu li da preživim da ga ne vidim.
Poznajem ga i videla sam mu pogled kada je došao i znam
kolika bi bila šteta da vidi majku ovde zatvorenu. Ne mogu to.
Rejčel, idemo na srž, ovoga, jer moram pokušati.
U tvojoj priči u otkrivanju identiteta CIA agenta Erike Van Doren,
ko je bio tvoj izvor? - Zašto moraš da pokušaš da nateraš kolegu
novinara da izda integritet. Znam da znaš bolje.
Pre paljenja kamera si rekla da si sa mnom.
Saosećam se sa tobom, ni ja ne bih otkrila izvor, ali oni nekada imaju motiv.
Ako je informacija vredna i istinita kao sa Votergejtom ili sa
papirima iz Pentagona, onda motivi nisu bitni.
Svaki pravi novinar bi bio spreman da istrpi zatvor da zaštiti princip.
I ti štitiš svoje izvore kad kažu to što kažu.
Ti nećeš morati da brineš da će te vlada juriti.
Zašto? - Jer vladu baš briga kako si saznala gde je Paris večerala.
To je moja komšika tamo. To je moja komšika!
Ja sam Albert Burnsajd. - Zdravo, ja sam Grečen Monroj.
Video si Moli Majers, Rejčel je bila sjajna. - Jeste.
Stići ću te. - Bilo mi je drago.
Ne tiće me se. - Bile su stvari o nama koje ti...
O nama? - O Rejčel i meni.
Ako možeš da spavaš noćas, možeš. - Napravila je izbor.
Izbori imaju posledice. - Ako misliš da je tvoja žena
mislila da ima izbora, možda vi i ne treba da budete zajedno.
Možeđ joj reći ili ne, to je na tebi. Nastavi sa radom.
Izvinite, gđo. Izvinite. Nisam vas hteo uplašiti.
U redu je. - Tražim kuću Štajnovih.
Kuću Štajnovih?
Znate, ne znam. Ne mislim da postoje Štajnovi u kvartu.
Harvi i Šila. - Harvi i Ši...
Oh, Bože.
Rejčel?
228. DAN Ko radi na priči?
Evans i Markov. Ubica je pripadao desnom krilu francuske grupe.
Mislio je da je Erika bila protiv voljenog nam predsednika.
Ime mu je Alan Marfi, on je glup i lud.
Odvezao se svojim kolima i slupao se na kilometar odatle.
Kad je dala ostavku u CIA, izgubila je zaštitu. - Ovo je ludilo.
Evans i Markov žele tvoju izjavu.
Znam, u redu je.
Kako je Alison? - Ko je Alison?
Erikina kćer. - Nije tvoja krivica.
Radim li ispravnu stvar?
U čemu je problem, imamo 15'. - Sudija želi da je vidi. Čeka nas kombi.
Predsednik smatra da treba lično da se umeša. Želi da ide do kraja.
Desila se užasna stvar i žao mi je devojčice, ali nije promenilo...
Nisam na to mislio.
Imam kopije svih dokumenata koje je potpisalo sve osoblje Bele kuće
i viši zvaničnici CIA, odobravaju vam da otkrijete njihova imena
ako su oni vaš izvor. To je blanko izjava. - Pogledajte, ako je neko od njih vaš izvor.
Ti ljudi su primorani.
Potpisali su svojevoljno.
Ako ne potpišete, uznemiravaće vas i ispitivaće vas,
napraviće vam pakao od života. - Neću ih ni pogledati.
Želi li neko čaj? - Da, molim vas. - Ne hvala, ovaj je grčki.
Šta ćemo sa vama? Sad je moja žena ljuta na mene
i govori da sam siledžija. - Nećete dobiti ni moje sažaljenje.
Vaša vsosti, mogu li pozajmiti vašu biblioteku?
Mislite da treba da pogledam potpise?
Čovek može imati častan život, da daje milosrđe, ali će broj ljudi
na njegovoj sahrani zavisiti od vremena. - Ne pratim vas.
Vreme se promenilo. Nekada bi ovo bilo mnogo lakše za borbu.
Javnost bi te prozvala herojem, ali negde usput je štampa prestala
da bude vitez i postala zmaj. Tako ljudi vide.
Znaš li zašto nijedne novine, uključujući i tvoje nisu nastavile
da pokrivaju tvoju priču? - Recite mi.
Tvoj ciklus novosti od 48 sati je isušio pre više meseci.
Izgledaš užasno, dete ti raste bez tebe. - Ne mešajte Timija.
Nije fer. Ok. Ja sam doba majka. - Fer? Jebeš fer!
Možda ne želiš da uvlačiš sina u ovo, ali ja hoću.
Znaš li zašto? - Zašto? - Jer branim Rejčel Armstrong, ne princip.
Čovek ostavi porodicu da bi otišao u zatvor da zaštiti princip i
proglase praznik u njegovu čast. Ode u rat i ostavi decu i dobije spomenik.
Žena učini isto i ona je čudovšste. Ako uzmaknemo, šta govorimo, Aberte?
Verujte novinarima dok god nisu majke, jer će one pući.
Istina je da sam znala da će me ova jebena priča razdvojiti od Timija
možda je ne bih napisala, ali tu smo. Priča je objavljena.
Put je izabran i nema povratka. Moj sin će biti dobro.
Rej je odličan otac i Timi će biti dobro.
Što nije slučaj sa mojim izvorom.
Moj izvor će biti javno razapet sa smrću Erike Van Doren i
tvrdim da će to biti maltretiranje osobe o kojoj govorimo i to nije fer.
Zašto? Tvoj izvor je znao posledice razgovara sa tobom.
Moj izvor nije imao pojma šta je radio kada sam dobila informaciju.
Bio je pijan, govorio je u snu? - Na vodopadu smo, imamo
odgovornost prema deoničarima. - Ako se brineš za to, radiću od sada besplatno.
Prodato.
Napred.
Razgovarao sam telefonom. Sten Regins je pristao da priča pred Velikom porotom.
Potpisivanje priznanja ga je uplašilo. - Sten?
Dugujem 10 $ klincu iz kabineta.
Kad će se desiti? - Što pre. Ne morate da čekate do jutra.
Kad potvrdi da je bio tvoj izvor, slobodna si. Pakuj se, Rejčel.
Bili ste šef osoblja potpredsednika. - Dao sam otkaz pre 11 meseci.
Bili ste izvor informacija 6. oktobra za San Tajms kada je otkriven
identitet tajnog CIA agenta? - Jesam.
Recite nam kako se to desilo. - Bio sam toliko ljut na Eriku i
na njenog muža da su me obuzele emocije. - Ne zanima me motiv.
Želim da znam kako ste otkrili tu informaciju.
Bio sam na zabavi, pio sam.
Stene? - Zdravo, kako si?
Dobro, super. Ovde sam sa sinom.
Sad su slatki, ali brzo odrastu. Znaš. - Tako i ja mislim.
Čula sam da te Gen pozvao. Lepo te je videti.
Da i mislila si se "Kako bih mogla da propustiš ovu priliku".
Baš tako.
Da te pitam nešto. - Bilo šta.
Ambasador Van Doren. - Šta o njemu? - Njegova žena. Je li špijun, Sten?
Dođi ovamo.
Ovo nisi čula od mene. - Naravno da nsam.
Ne od mene. - Asolutnn ne.
Ali svi znaju da ona radi za CIA. Svi.
Ne smeš to da iskoristiš. - Neću reći da je to došlo od tebe.
Jebeš to. Svi ionako to znaju. Opšte poznato.
Znaš li da li je radila na Venecueli? - Čekajte, čekajte.
Pitala vas je da li je Erika Van Doren bila špijun? Već je znala?
Tako je.
Nisu zadovoljni sa Regensom, on ti je bio izvor saradnik.
230. DAN Kao i tip iz FBI, dao ti je njen izveštaj, žele prvobitni izvor.
Opet smo na početku. - Koliko ovo može da traje?
7 meseci dok se ne raspusti Velika porota i onda napravi nova.
Moraću da kažem upravniku da sam ja ovo uradio.
Ako ćeš biti ovde još 7 meseci moraš da znaš kako će ovo uticati
na tebe na svaki način.
244. DAN
Albert mi je rekao.
Pa, hoću li saznati detalje?
Detalje? Da.
Detalji su da su da si ti ovde i šta god je to što te ovde drži,
mnogo ti je važnije od onoga napolju.
Koliko se viđaš sa njom? - Nekoliko nedelja.
Voliš li je? - Ne znam.
Ne znaš? - Tek je prošlo nekoliko nedelja. Ti je ne poznaješ.
Šta radiš sa Timijem? - Molim?
Kad je krešeš, šta radiš sa Timijem?
Sa bejbisiterkom je kad izlazimo.
Je l' je upoznao? - Nije.
Poznajem li je? - Ne poznaješ. Rekao sam ti.
Živi u Merilendu... - Dobro. Znaš šta...
Ne želim više ništa da čujem. - Vidi...
Rej, znam da je ovo nemoguće za sve nas.
Shvatam. Usamljen si. Ja sam usamljena.
Da bi mi sačuvao samopoštovanje, samo mi reci da ti ništa ne znači.
Da voliš mene, i da...
Volela bih da vidim Timija.
Treba da znaš da mu govorim samo najbolje o tebi.
Ne podilazi mi, Ok? Moram da ga vidim, i on mora da vidi mene.
To je to. - Ok. Ok.
Videću šta mogu.
Više ne dozvoljavaju posete vikendom, a on je zauzet u školi.
Sada ćeš, povrh svega, pokušati još i da ga odvojiš od mene.
Ne. Nije tako... - Šta nije tako, Rej?
Kao ne varaš ženu dok ona trune u zatvoru? - Ne viči.
Rejč. - Je l' to nije tako?
Jebi se! - Hej! Hej!
Jebi se! - Ok, ok., ok...
Idi do đavola!
U redu je. Dobro, ako ovako želiš...
Znaš šta? Hvala na kresanju, Rej! Baš je bilo dobro.
Da, samo si ti sjebana svim ovim. Je l' tako?
347. DAN
Koji je tvoj problem?
Na mom si krevetu. - Pa idi na drugi, jebote.
Hej, to je moje. Prestani! - Tako je. Sve ide dole.
Sklanjaj svoje šugavo dupe iz mog kreveta.
Nađi drugi. - Sklanjaj guzicu s mog kreveta.
Ovo nije tvoj krevet!
To nije u redu.
Hoćeš krevet? Tvoj krevet? Hoćeš tvoj krevet? Ha?
Hoćeš ovaj krevet?
Hoćeš odmah tvoj usrani krevet, ha?
Hajde, ostavi je.
Dole! Dole! Dole!
348. DAN
Bože.
Šta se dogodilo?
Ubila je govno u meni, Alberte. Eto šta se desilo.
Kako? Zašto? Zbog čega?
Obe smo htele gornji krevet. - Šta?
Pa, uvek si umela da se boriš za važne stvari.
Lekari kažu da ćeš biti dobro? - Da, šta god to značilo.
Ja sam najstariji zatvorenik. Imala sam 32 različita cimera. To je rekord.
To je nova mašna? - Ne, imam je već neko vreme.
Domeniko. - Liči na Keneta Kola.
Drago mi je što si zadržala smisao za humor.
Izgledaš kao žena kojoj bi gdie dobre vesti.
Vesti su sjajne.
Pristali su da prihvate tvoj slučaj, biće to prošireno saslušanje.
355. DAN
Sledeći slučaj je Rejčel Armstrong, prvo ćemo čuti gdina Burnsajda.
VRHOVNI SUD SAD
Gdine Gavni sudijo, i časni sude.
1972. u slučaju Bensburg protiv Hejsa, ovaj sud je izglasao protiv
prava novinara da ne otkriju imena svojih izvora pred Velikim porotom.
I dao je moć vladi da zatvori novinare koji to ne urade.
To je bila odluka 5 : 4. Tesno.
U obrazloženju slučaja Brensburg sudija Stjuart je rekao
da kako godine prolaze,
moć vlade postaje sve jača.
Oni na vlasti, rekao je, ma kakva bila njihova politika
žele da svoju vlast učine večnom,
a narod je žrtva.
Prošle su godine i ta moć je porasla.
Gđa Armstrong je mogla da popusti pred vladinim zahtevima.
Mogla je da prekrši svoje obećanje o poverljivosti.
Mogla je jednostavno da ode kući svojoj porodici.
Ali da jeste,
to bi značilo da joj se nikada više ne bi obratio ni jedan izvor.
I ni jedan izvor se ne bi obratio njenim novinama.
I sutra, kad budemo zatvarali novinare iz drugih novina,
učinićemo da te publikacije postanu irelevantne.
A to će i I amandman učiniti irelevantnim.
Kako ćemo onda znati je li predsednik prikrio zločin?
Ili da li je oficir vojske vršio mučenja?
Mi, kao nacija, tada više ne bismo bili u mogućnosti da smatramo one na vlasti
odgovornima prema onima nad kojima imaju tu vlast.
Kakva je tada priroda vlasti, ako nema straha od odgovornosti?
Trebalo bi da drhtimo pri toj pomisli.
Zatvaranje novinara? To je za druge zemlje.
To je za zemlje koje svoje građane drže u strahu,
a ne za zemlje koje ih slave i štite.
Pre izvesnog vremena sam osetio lični pritisak na Rejčel Armstrong.
Rekao sam joj da sam ovde da predstavljam nju, a ne princip.
Dok nisam shvatio da za velike ljude
ne postoji razlika između principa i ličnosti.
356. DAN
Hajde, imam novo mesto za tebe.
359. DAN Znate, doveli su je ovde... - Nije to ništa.
Ona nije stvarna osoba ovde.
Nogomet ovde nije stvarna stvar. - Na to ne reagiraju na isti način.
Sudijo, dobar dan. - Hvala što ste došli.
Razgovaramo o fudbalu, ne o zakonu. Sam da znate.
Pozvao sam vas 2. jer su vrhovne sudije odlučile o vašem slučaju.
Odluka će biti izrečena u ponedeljak ali su mi poverljivi izvori rekli,
pa sam to hteo da podelim sa vama.
Mišljenje 4 : 5 je protiv tebe Alberte, kao i ranije.
Nacionalna bezbednost, I amandman, sud je presudio za bezbednost.
Petone, čestitam na dobrom poslu. Obavili ste dobar psao.
Sud se jo jedmom izjasnio da će novinari morati da budu zatvarani ako ne sarađuju.
Pa, hvala, ser. - Ali moram još reći, odlučio sam da je pustim.
Izvite, ser. Šta? - Pustiću je.
Radim ovo mnogo godina i siguran sam da ova žena neće otkriti svoj izvor.
Zatvorena je godinu dana, prebijena je gotovo na smrt.
Odlučna je. - Baš je tako.
Mogu je zadržati ako mislim da će tako odati svoj izvor. Neće progovoriti.
Nemam izbora osim da je pustim. - Ako dozvolite. Ovo je...
Ovo je žena koja štiti kriminalca, time je i ona kriminalac.
Oh ma dajte, ona nije kriminalac i neće biti, sem ako nije pravedno optužena
i osuđena od strane porote. To nije moja odluka.
Kad ćete srediti papire, Vaša visosti? želim da je odmah izvučem.
Ideš na sud u ponedeljak, objaviću da je oslabađam.
Petone, možeš da me napadneš i da ideš na novo veće.
Advokati su vas obavestili da je veće raspušteno.
Moraćemo da sačekamo ponoć da vas pustimo.
Bežanje od novinara zbog izgubljenog cilja.
Rejčel, znam skoro sve. Optužiću dva zvaničnika vlade što su
razgovarali sa tobom. Voleo bih da znam ko je prvi,
ali neću biti pohlepan.
Izgubiću starateljstvo nad detetom. Želiš burmu kao trofej?
Osuđuj me, Rejčel, ali to mi je bio posao. Imao sam pravo na sve.
Mešate pravo sa moći, gdine Duboa.
U redu je.
Rezervisali smo ti sobu u "Mejflaueru", ali slobodno ostani kod mene koliko želiš.
Hvala ti. Hvala.
Razgovarala sam sa Rejom, dovešće Timija ujutru.
Možda želiš da ga odvedeš u školu.
Ako želiš.
To bi bilo divno. Prestravljena sam.
Reci mi šta želiš da radiš po pitanju posla.
Niko te neće pritiskati da pišeš o svom iskustvu.
Potraži mi vozačku i saobraćajnu. Vozila sam samo 50 na sat.
Izađite iz kola. - Šta se dešava?
Izađite. Ne vi.
Zezate me? - Izađi iz auta Rejčel. - U čemu je problem. - Ne mogu da verujem vo.
Šta radite? - Hej, hej! Polako sa njom.
Rejčel, žao mi je što je došlo do ovoga.
Šta se dešava? - Vratite se u auto, gospoja.
Rejčel, ptužena si... - Šta se dešava? - Hapse me, Boni.
...za omalovažavanje suda.
Šta to znači? - Ometala si pravdu i sudiće ti se.
Hajde, idemo. - Zar nije već dovoljno propatila.?
Bože, ne!
Duboa!
Rejčel, suočavaš se sa mogućom kaznom od 5 godina za mešanje u
saveznu istragu, ali ne želim da idemo na suđenje.
Dajem ti priliku da priznaš krivicu. Pogledaj me u oči i odmeri moju odlučnost.
Iskoristi svoj novinarski instinkt, dobra si sa tim.
Nudim ti 2 godine. - Ne. Ne. - 3 manje. - Biće uslovna.
Poštujte ono kroz šta je prošla. - Albrte, 2 godine nije najbolja ponuda,
ali nije ni loša.
Jer ste krivi gđo Arstrong. Krivi po optužnici,
i ako želite da ušetate u sudnicu ponosito,
verujte mi, videćete ono što niste do sada.
Jer će ova fina zemlja pokazati pravedni prezir o kom niste ni pomišljali.
Porota će slušati vatrenu besedu o zemlji čija je bezbednost
ugrožena, o mužu udovcu, i devojčici koja mora da ide
na grob svoje majke, jer ste vi jurili Pulicerovu nagradu.
Ako me naterate da vas izvedem na suđenje,
postaraću se da se ne vratite kući na sinovljevu veliku maturu.
Oh, hajde, bilo je dosta.
Šta će biti, Rejčel?
Ako pristanem na ovo, treba mi jedno.
367. DAN Bože, postao si tako lep, sigurno te sve devojčice jure.
Ne. - Ne, ali hoće. - Nije mi bitno.
Dopada mi se tvoja frizura.
Znam da si ljut na mene. - Ne, nisam.
Znam da jesi. Nisam te dugo pustila da me vidiš, i ja bih bila ljuta.
Ja nisam, Ok. - Ok.
Ni meni nije bilo lako, da sam znala da će biti ovako dugo,
puštala bih te da me vidiš svakog dana.
Tako mi je žao. - Tata kaže da si mogla uvek da izađeš.
Tata greši.
Vidi, mališa... - Više nisam mali.
Pretvaraj se da me ne voliš, i ja ću da se pretvaram da ti verujem,
ali ja te volim i mislim na tebe svakog minuta, svakog dana.
Tata kaže da ideš u zatvor. - Idem.
Zar tu nisi sada? - Sada sam u pritvoru, tu si dok ne odluče o
tvojoj kazni i onda ideš u zatvor.
Koja je tvoja kazna? - 2. godine.
To je dugo. - Ako se budem dobro ponašala, možda izađem ranije.
Je li tamo opasno? - Ako me budeš posećivao, biću dobro.
Zauzet sam, ali ću se potruditi.
Treba da krenemo. - A poljubac?
Zdravo.
Tužila si Nikija. - Neće da prekine.
Ti si tužibaba. - Timi, dosta je.
Ne treba da tužaka. - Ne treba ni da trpi siledžije.
Ti si pisac? - Ja sam novinar, radim za San Tajms.
Dobijamo te novine. - O, jel'? Reci prijateljima da urade isto, internet nas ubi.
Koliko još ima do tamo? -18 sati.
Stvarno? - Ne znam.
Moj tata je pisac. - Šta piše?
Piše članke, ali moja mama ne voli ono o čemu piše.
O čemu piše? - O predsedniku.
Kako se prezivas? - Van Doren.
Zašto tvoja mama ne voli ono o čemu on piše?
Čula sam je kako jednom viče na tatu jer je iskoristio njene tajne
stvari koje je ona saznala. - Šta je saznala?
Kad je bila u Venecueli.
Zašto je bila u Venecueli? Je... je li bila na odmoru?
Ne, radila je. - Radila? - Aha, za vladu.
Ali nemoj reći nikome da sam ti ja to rekla, važi?
Važi se!
NIŠTA OSIM ISTINE
CAT
# Hej dušo, vidiš li što ja vidim
# Hej dušo, čuješ li dekret
# Hej dušo, možeš li ga pogledati u oči?
# I čini li da se još uvek osećaš visoko
# I jesi li sprema dai kreneš
# Izađeš na rub čoveka
# Vidiš li zvuk zvezda
# Crveni urlik na Marsu
# Jedna stvar koju mi delimo je tišina Božja
# Nemamo šta da radimo osim da pričekajmo naše putovanje
# Do kraja svetu, navići ćeš se
# I sve što tražimo,
# nije ništa osim istine
# I imaš li dovoljno slobodne volje
# ili se još uvek opterećuješ
# Pa, nadamo se da njen svijet upravo umire
# I dok učimo iz laži
# Vidiš li zvuk zvezda
# Crveni urlik na Marsu
# Jedna stvar koju mi delimo je tišina Božja
# Nemamo šta da radimo osim da pričekajmo naše putovanje
# Do kraja svetu, navići ćeš se
# I sve što tražimo,
# nije ništa osim istine
Obrada: suadnovc